28 JOHANSON, STUDIER ÖFVER SVAMPSLÄGTET TAPHRINA. 



plareB äro dock ej i någon nämnvärd mån skilda från de euro- 

 peiska. 



^Märkvärdigt nog är ingen af de fyra glaciala Taphrina- 

 arterna ännu funnen på Alperna, der Betula nana dock har 

 en vidsträckt utbredning. Föga hopp finnes kanske, att T. 

 carnea skall anträffas derstädes, t}^ den bör svårligen hafva 

 kunnat undgå uppmärksamheten i följd af de stora, röda, karak- 

 täristiska bläddror, som den framkallar på bladen och hvilka 

 äro svnliga långt fram emot hösten. 



De öfriga deremot, hvilka hafva ett mera oansenligt yttre 

 och uppträda tidigare, torde lätt hafva förbisetts och förtjena 

 derför att eftersökas. 



Vid ett föregående tillfälle ^) har jag påpekat att inom en 

 annan svampgrupp, Uredineerna, antalet af nordliga former i 

 Skandinavien är relativt ganska stort. Samma förhållande råder 

 äfven inom detta slägte. Af dess i Sverige förekommande 21 

 arter äro icke mindre än 4 nordliga och alpina och torde såsom 

 förut är nämnt böra anses som glaciala former, och 1, T. 

 horealis, är öfverväoande nordlig till sin utbrednino;. Den går 

 dock ej så högt upp på fjällen och förekommer äfven söderut 

 ända till Upsala-trakten och måste derför i likhet med sin 

 värd hafva inkommit under något senare period. Det är så- 

 lunda nära 24 procent af de svenska arterna, hvilka äro rent 

 nordlioa och ei förekomma i södra Sverio-e, Danmark eller 

 Tj^skland. Ännu större är den roll dessa nordiska former spela 

 i våra fjälltrakter t. ex. i Jemtland. Der äro 9 arter anträffade, 

 nemligeu T. Pruni, T. Potentilhe, T. hetidina, T. BettdcB, T. 

 horealis, T. nana, T. alpina, T. bacteriosperma och T. carnea, 

 af hvilka de 4 sistnämnda eller 44 procent af hela antalet äro 

 att anse som glaciala former, under det att de öfriga i likhet 

 med sina värdväxter måste betraktas såsom hörande till vår 

 floras subglaciala element. 



') Botaniska Notiser 1886 p. 170. 



