4 R. BOLUT, DESMIDIEERNAS UTBREDNING I NORDEN. 



orrant undersökta. Från Beeren Eilaud, arktiska Sibirien och 

 Ryska Lappmarken föreligga mindre samlingar bestämda, från 

 Luleå Lappmark är ett stort antal arter kändt och slutlisfen 

 utgöra, såsom redan sagts, de skandinaviska landen söder om 

 polcirkeln ett jämförelsevis välkändt område. Det material vi 

 hafva att lägga till grund för vår undersökning är altså in- 

 samladt på en areal, som i syd-nordlig riktning sträcker sig 

 från Skåne till Spetsbärgen, i öst-västlig åter från Jenisej till 

 Grönlands nordvästra kust. 



Min afsikt är att på efterföljande sidor 

 Ä) gifva en kort framställning af forskningar och arbeten på 

 det ifrågavarande området; 



B) angifva samtliga härstädes funna arter och former jämte 

 grunddragen af deras för närvarande kända utbredning: 



C) söka uppvisa, hvilka slutsatser man är berättigad att draga 

 ur de föreliggande fakta. 



Till Herr Professor V. B. Wittrock, som för mig möjlig- 

 gjort denna undersökning genom att tidigare till min dispo- 

 sition ställa svenska riksmuseets samlingar af sibiriska och 

 grönländska desmidiéer samt tillsändt mig algologiska arbeten, 

 dem jag ej haft att tillgå i Helsingfors, äfvensom till Herr 

 Doktor O. NoRDSTEDT, hvilken lämnat mig flera värdefulla 

 upplysningar, får jag härmed frambära uttrycken af min djupa 

 tacksamhet. 



j\lin förhoppning är, att föreliggande afliandling skall i 

 någon mån underlätta framtida undersökningar och såväl här- 

 igenom som genom att fästa uppmärksamheten på desmidio- 

 geografiska spörsmål i allmänhet bidraga till ett hastigare 

 utfyllande af de stora luckor, som ännu förekomma i kanne- 

 domen om desmidiéernas utbredning i norden. 



A. Historisk återblick. 



Redan 1812 omnämde C. A. Agardh (Dispositio algarum 

 Sueciae Hl pag. o4) förekomsten i Sverge af Diatoina Jissilioix 

 och J). Sicartzii eller såsom de enligt en nyare nomenklatur 

 benämnas Hi/cdotheca dissiliens (Smith.) Bréb. och Desniidium 

 Sivartzii Ag. Namnen på dessa tvänne arter anträffas under 

 de följande decennierna flerstädes i den svenska botaniska 

 literaturen. 



