86 K. BOLDT, UESMIUIEERNAS UTBREDNING 1 NORDEN. 



ligaste insamlingsställena pa Grönland. Dä hela denna sträcka 

 blir noggrannt undersökt, far man där ett synnerligen godt 

 tillfälle att studera de förändringar algtloran undergår, ju mer 

 den närmar sig polen, ett studium, som vinner specielt in- 

 tresse därför, att Grönland från c. 60" n. br., altså från syd- 

 ligaste Finnlands breddgrad, bildar ett enda långt upp mot 

 polen sig sträckande land, under det att norr om Europa ocea- 

 nen utbreder sig mellan Skandinavien ocli Spetsbärgen. Medan 

 altsä de arter, livilka under nu rådande fördelning af land och 

 vatten möjligen anländt till Spetsbärgen, haft att passera ett 

 vidsträckt världshaf, hafva desmidieerna på Grönland däremot 

 kunnat begagTia sig af en oafbruten landförbindelse såsom för- 

 medlare af utbredningen i syd-nordlig riktning. 



Öst- och Syd-Grönland äro tyvärr ännu ganska litet under- 

 sökta. Från dessa delar känner man sammanräknadt endast 

 92 arter. Emellertid äro dessa tillräckliot månoa till att oifva 

 en ungefärlig bild af floran äfven i detta område och vid jäm- 

 förelse med det nordliga Grönlands desmidieer låta de hiifvud- 

 sakliga olikheterna framträda mellan den nordliga och sydliga 

 floran äfven i detta land. 



Det visar ?ig nämligen för det första, att de svdliga de- 

 larne bebos af ett antal släkten och arter, hvilka icke an- 

 träffats norr om Holsteinborg och hvilka just utmärka Skandi- 

 naviens floror i motsats till Novaja Semljas och Spetsbärgens. 

 Sådana äro: 



Gfpnuozuya liambu^ina (Bréb.) Jacobs. 



Tetmemorus granulatus (BrÉB.) Kalfs 



Euastrvni </emniatum Bréb. 

 > pectinatmn Bréb. 



» verriiroxnin Ehrb. 



XontJudiHin cri.ttafum BkÉB. 



Micrasterias ainericana (Ehrb.) Half^ 

 » conferta Lund. 



decenidentata NÄG. 

 Förekomsten af dessa arter bevisar, att förhållandena i det 

 sydliga Grönland äro ganska gynsamma för Sydskandina^'^ena 

 desmidieer, och gör det troligt, att man där framdeles skall 

 finna många skandinaviska former, som ej tränga upp till Grön- 

 lands nordligare breddgrader. Då man dessutom kan emotse, 

 att i södra delen af landet de flesta, måhända alla sydskandi- 

 naviska arter skola påträffas, hvilka nu ej äro kända därifrån, 



