BIIIAXG TILL K. SV. VET.-AKAU. HANDL. BANU 13. AFD. III. X:0 7. 5 



tillika med dess i stammen nedgående sträugsystem såsom 

 ett helt i betraktande, och när man tillika besinnar, att blad- 

 spiralen hos ifrågavarande växter på grund af" slingringen ofta 

 förskjutes och vexlar samt att bladet på olika höjd har olika 

 förmåga att utveckla sitt kärlknippesystem. 1 samband härmed 

 har jag ansett, att bladet snarare måste anses såsom ett 

 individuelt helt för sig än såsom blott ett bihang på stammen. 



Att Dioscoreerna i afseende på knippenas förlopp er- 

 bjuda flere likheter med Dikotylerna i allmänhet är otvifvel- 

 aktigt, men lika säkert är, att någon verklig dikotyl typ ut- 

 göra de icke, såsom dock Nägeli och Falkenberg ansett. 



Undersökningarue af vekbastet hafva tagit den längsta 

 tiden i anspråk. Jag har användt de nyaste metoderna och 

 derigenom lyckats få fram de vackraste bilder af silrör och 

 »Geleitzellen». Silrören hos vissa Dioscorea-arter öfvergå i 

 storlek alla hittills kända och erbjuda till sin bygnad och sitt 

 innehåll mycket af intresse. 



Jag har behandlat silrörsmaterialet sä, att jag, sedan det- 

 samma en längre eller kortare tid legat i alkohol, låtit det upp- 

 mjukas i en lika blandning af alkoliol och glycerin. Jag har 

 också användt A. Fischers nya metod ') att före all annan 

 behandling, medan växten ännu stått på rot, neddoppa den- 

 samma oskadad helt och hållet i kokhett vatten, hvarigenom 

 ägghviteämnet i silrören koagulerat. Detta har varit så mycket 

 mer nödvändigt som silrören hos dessa växter äro så stora 

 och vida, att innehållet i annat fall skulle helt och hållet 

 dragits ut. 



I fråga om silrören liksom i andra punkter har jag hemtat 

 belysning af utvecklingshistorien. Men då silrören hos mo- 

 uokotylerna, på grund deraf, att ingen nybildning af vekbast 

 i allmänhet förekommer, måste erbjuda en mycket intressant 

 utvecklingshistoria och många olika stadier i sin oftast långa 

 verksamhet, så har jag beslutit mig för att i ett särskildt 

 arbete sedermera närmare utreda frågan om de monokotyla 

 silrörens utveckling. 



Då begreppet utveckling från den botajiiska vetenskapens 

 synpunkt i sig innefattar icke blott alla morfologiska och 

 anatomiska stadier eller med andra ord växtens alla form- 

 förändringar och rörelser i det minsta som i det största, 



') A. FiscHER. Ueber den Inhalt der Siebröhren in der unverletzten 

 Pflanze. — Berichte der deutschen botanischen Gesellschaft III 1885. 



