14 U. JUNGXEK. ANATOMIEN HOS FAMILJEN BIOSCORE.E. 



liw. 20) är mera utdragen i tangential riktning eller delad i 

 tvenne, och i stället för de grupper, som vanligen äro två 

 till antalet och ligga ytterst i ett yttre knippe, är här vanli- 

 gen blott en enda. 



Då tvänne grupper förekomma vid sidan af hvarandra, 

 äro de skilda åt genom sklerenkyra, och detta antagligen 

 derför, att de båda grupperna, om de voro förenade med hvar- 

 andra medelst tunnväggiga element, vid stammens vridning, 

 som stundom är gauska stark, skulle sammantryckas ut- 

 ifrån inåt. 



Jag har nu beskrifvit den definitiva bygnaden af kärl- 

 knippena och den dem omgifvande grundväfnaden och öfver- 

 går nu till framställningen af de tidigare stadierna. Följa 

 vi först utvecklingen af kärlknippena, t. ex. äfven nu ett till- 

 hörande den yttre kretsen af Dioscorea retusa, så visar figuren 

 1 (Tafl. I) några af de första stadierna från en enda cell i det 

 likformiga meristemet. De allra första delningarne har jag 

 dock iakttagit på de inre knippena. Gör man ett snitt ungefär 

 ^/ mm. under sjelfva stamspetsen på material, som först en 

 längre tid härdats i alkohol och derefter uppmjukats i en 

 blandning alkohol och glycerin i lika mängd, så ser man, 

 huru i det för öfrigt likformiga meristemet, några celler ha 

 innehållet mer mjölkfärgadt än de öfriga (Tafl. I, fig. 1 a 

 och e samt fig. 2). De uppkomma på ett bestämdt afstånd 

 från hvarandra och från stammens midt; dock icke så, att 

 t, ex. hos Dioscorea retusa alla dessa 10, som äro moder- 

 celler till kärlknippena uppträda i samma stadium på ett 

 och samma tvärsnitt, utan de anläggas på olika höjd i 

 samma mån som nya blad i en bestämd spiral uppkomna från 

 stamspetsen ^). 



I nästa stadium (Tafl. I, fig. 1 vid a och fig. o) har en 

 sådan cell delat sig genom tangentiala väggar i en yttre och 

 en inre. Derefter delar sig den inre af dessa genom en 

 radial vägg i två (fig. 1 vid b) och nästan samtidigt dermed 

 äfven den yttre genom en tangential vägg i tvänne celler, 

 och derpå framgå senom delninoen af de båda innersta 7 — 8 

 små celler (Tafl. 1, fig. 4 och fig. 1 vid <;), af hvilka de i 

 midten belägna och minsta blifva protoxylem. Om man i 



') Nämligen i den ordning, att k, g och /. som tillhöra närmast högre 

 blad, äro äldst, dernäst i och k, som tillhöra ett derofvan sittande blad. 

 Och bland grenspåren äro h och c äldst, dernäst d och e: och a är yngst. 



