BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. III. N:0 7. 21 



cellernas form och natur från den omgifvande väfnaden, be- 

 teckna kärlknippenas ursprung, och deri, att dermatogenet 

 visar sig vara skildt såsom ursprunget till hudväfnaden, 

 under det att den mellanliggande väfnaden utgöres af en lik- 

 formig cellmassa, som utgör den blifvande grundväfnaden ^). 

 Då det sålunda visar sig redan här icke blott, att det är tre 

 anatomiskt skilda riktningar, i hvilka urmeristemet först diffe- 

 rentierats, utan äfven, om man noga ger akt på olikheternas 

 beskaffenhet, att det varit lika många fysiologiskt skilda behof, 

 som redan från första början betingat dessa olikheter mellan 

 de skilda cellformerna och gifvit hvar och en af dem den 

 riktning, i hvilken differentieringen äfven sedermera skall 

 fortgå; så är det väl också lämpligt att taga denna första 

 differentiering såsom hufvudgrund för väfnadernas indelning 

 och att använda de följande differentieringarne inom hvar 

 och en af dessa tre ursprungliga väfnadsformer såsom endast 

 underordnade indelningsgrunder. Men det är icke blott derför, 

 att den SACHs'ska väfnadsindelningen derigenom kommer att 

 byggas på samma gäng på histogenetiska som på fysiologiska 

 grunder, och att den icke hvilar uteslutande på de färdig- 

 bildade väfnadernas utseende och funktion, som jag kommer 

 att bibehålla densamma, utan också derför, att densamma 

 öfverensstämmer med den fylogenetiska difiPerentieringen af 

 dessa tre väfnadshufvudformer, nämligen grundväfnad, hvxd- 

 väfnad och kärlknippe, hvilka successivt framträda, om man 

 följer den anatomiska bygnaden nedifrån thallofyterna och 

 upp till de högre växterna. Jag har på grund häraf ansett, 

 att vid en jemförelse med detta SACHs'ska väfnadssystem 

 säväl DE Barys som det ScHWENDENER-HABEELANDTska endast 

 ega en underordnad betydelse. 



2) Hudväfnaden. 



Epidermiscellerna på stammen äro ungefär af de under- 

 liggande cellernas vidd, men kortare (Tafl. II, figg. 18 och 

 19), ungefär 2 gånger så långa som breda, rektangu- 

 lära med icke undulerade väggar. Sådan form hafva de 

 utom på stammen äfven på bladskaften och på de större 

 nerverna såväl på öfre som på undre sidan af bladet. 



Jemf. F. W. C. Areschoug, 1. c. pag. 4. 



