42 R. JUXGXER. ANATOMIEN HOS FAMILJEN BIOSCORE^E. 



I de qvartära nerverna och de af högre ordning synes 

 denna kollaterala anordning af xyleni och floein vara mindre 

 tydlig (Tafl. IV, fig. 27). 



I de blindt slutande nervändarne tyckes någon regel- 

 bunden anordning af kärlen och de tunnväggiga element, 

 som jemte dem uppträda (Tafl. IV, fig. 28), icke förekomma. 



Anslutningen af det ena knippet till det andra sker pu 

 samma sätt i bladet som i stammen, nämligen så, att xylem 

 lägger sig till xylem och floiim till floem. Afven här före- 

 kommer åtminstone vid de gröfre nervernas förening en lik- 

 nande tillökning af Hbrovasalmassan som den, hvilkeu i stam- 

 men bidrager till nodusbildningen. Så är isynnerhet alltid 

 förhållandet vid bladskifvans bas, der gröfre nerver förena sig 

 med hvarandra. 



Hvad nu kärlknippenas bygnad och den ömsesidiga an- 

 ordningen af floem och xylem i stam och blad beträft'ar. så 

 ser man hos Dioscoreerna den monokotyla typen, ända till 

 dess i tertiär- och qvartärnerverna en likhet med de kollaterala 

 Dikotylerna inträder. 



c) Om kärlknippe- och specie.lt vekbast-elementens bygnad och 

 storlek i stam och blad. 



I stam. 



Xylem,: Kärlknippets veddel, som hos familjen Dioscorea? 

 består af kärl och vedparenkym, har jag beträffande elemen- 

 tens bygnad redan till stor del beskrifvit. 



Kärlen äro såsom förut är sagdt på tvärsnittet af stam- 

 mens kärlknippen anordnade i en nästan elliptisk figur. Och 

 hvart och ett af dem är, då icke tväuue gränsa intill hvar- 

 andra medelst längdväggarne, hvilket icke så sällan inträffar, 

 på alla sidor omgifna af parenkymatiska vedelement. Vid 

 inre polen af denna ellips ligga protoxylemelementen om- 

 gifna af protofloemet. De bestå af ring- och spiralkärl. Ring- 

 kärlen äro försedda med långt skilda ringar och sneda bottnar. 

 På tvärsnitten kan man derför icke skilja dem från de vek- 

 bastelement, som ligga dem närmast och utgöra den inre 

 gruppen. Ringkärlen öfvergå småningom i protoxylemets 

 spiralkärl, hvilka liksom de förra äro mycket långa med 

 prosenkymatiska ändar och i sin innersta del hafva långt 



