BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. III. N:0 7. 45 



kommer jag att, om så erfordras, vid behandlingen af de 

 särskilda frågorna framställa olika författares åsigter. 



Jag har redan nämnt, att vekbastgrupperna hos ifråga- 

 varande växter äro tre till antalet inom hvarje kärlsträng, och 

 att de äro radialt anordnade. Jag har också omtalat, att den 

 innersta af dessa grupper, protofloemet, består af kambiform- 

 celler och möjligen något enda af följeceller beledsagadt 

 silrör. Kambiformcellerna synas i tidigt stadium till sitt inne- 

 håll icke skilja sig från öfriga meristeraceller, men en tid 

 efter dessas fullständiga sträckning innehålla de små stärkelse- 

 korn. Sedan förvedningen mer eller mindre framskridit i 

 märgen rundtomkring dem, försvinna dessa korn, och cellerna 

 tyckas då få en annan funktion. Såväl i detta som i näst 

 föregående stadium sammandrager sig plasmat vid tillsats af 

 glycerin betydligt mer (Tafl. II, fig. 20) i dessa celler än i 

 följecellerna. Membranerna förblifva fortfarande tunna, men 

 innehållet omvandlas allt mer och mer till likhet med slem. 

 Då dertill kommer den omständigheten, att den förvedade 

 centralcylindern numera helt och hållet saknar tunnväggiga 

 element (om man undantager silrören och följecellerna i de 

 yttre grupperna), så synes det, som om dessa celler nu tjenade 

 till att imbibera och qvarhålla vatten för att derigenom under- 

 lätta detsammas uppstigande i centralcylindern ^). 



De utåt belägna vekbastgrupperna bestå af silrör och 

 följeceller, hvilka äro sius emellan anordnade så, att de förra 

 mer eller mindre allsidigt omslutas af de senare. De båda 

 grupperna skilja sig icke från hvarandra genom sin samman- 

 sättning; endast storleken af elementen är något olika, och 

 anordningen är olika endast så till vida, att de största sil- 

 rören i den inre gruppen äro belägna inåt och aftaga i stor- 

 lek utåt, under det att de största i den yttre äro belägna 

 utåt och aftaga i storlek inåt. Genom denna anordning 

 komma de större silrören i båda grupperna att ligga närmare 

 kärlen. 



På figur 20 (Tafl. II) i den mellersta vekbastgruppen kan 

 man se, huru silrör och följeceller äro anordnade i förhållande 

 till hvarandra. Vanligen är här ett enda större silrör. Detta 

 kan stundom (t. ex. hos Dioscorea Batatas) blifva ända till 0,5 

 millimeter i vidd och öfvergfår utan tvifvel alla hittills kända 



') Jemf. Sachs Vorle.sungen pag. 278 : »Das Holz und verholztc Skleven- 

 kym ist sicherlich xiicht allein im Stande» etc. 



