BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. III. N:0 7. 59 



i stammen är i öfverensstämmelse härmed vid basen 4 i hvarje 

 krets, högre upp 5, derpå 6 och slutligen åter 5. Bladspår äro 

 3-taliga, grenspår 2-taliga. Det ena bladets katodiska sträng 

 löper vertikalt med den anodiska af det närmast undre bladet. 

 Mellan knippena synas på tvärsnittet af stammen smala af endast 

 1 — 2 någon gång 3 cellrader bestående märgstrålar. Den i 

 stammens centrum belägna grundväfnaden är storcellig i jem- 

 förelse med centralcylinderns yttre parti och förvedas temligen 

 sent, på grund hvaraf en starkare vridning af stammen blir 

 möjlig. Bladen äro 5-fingrade och de yttersta småbladen äro 

 försedda med 2 nerver, af hvilka den yttre är tudelt. Nerverna 

 och de fria kärlknippeändarne förhålla sig här på samma sätt 

 som hos Dioscorea japonica med undantag deraf att hårdbast 

 saknas. Ansvällningarne äro starkt utvecklade och, utom de 

 vanligen på det gemensamma skaftet förekommande sådana, 

 uppträda här dessutom en vid basen af hvarje småblad, hvar- 

 igenom rörlighet åstadkommes äfven hos dessa. Den ofvan 

 jord befintliga stammen blir mycket hög och är öfverallt, men 

 i synnerhet på kanterna, försedd icke blott med klubblika hår, 

 såsom äfven hos andra arter, utan dessutom med långa gula 

 eller röda sådana. Afven bladen äro på båda sidor försedda 

 med en dylik hårbeklädnad. Klyföppningarne hos denna synas 

 vara af 2 slag, som dock endast uti bicellernas storlek och 

 höjd öfver den öfriga epidermisnivån, äro skilda, och som 

 för öfrigt synas öfvergå i hvarandra. De som ha små biceller 

 ligga betydligt lägre och äro mer utsatta för vattnet, de som 

 ha större sådana ligga högre. I deras bygnad har jag för 

 öfrigt icke funnit något anmärkningsvärdt. Båda slagen före- 

 komma på stammen, de förra mest vid dess bas nära jordytan. 

 Epidermiscellerna på öfre bladytan äro tydligt skilda från dem 

 hos föregående art derigenom, att de på undre sidan begränsas 

 af ett vida större antal palissadceller (6 — 9), och derigenom, att 

 mellanväggarne här äro raka. Strimmorna på hvarje epidermis- 

 cell af stam, bladskaft och bladnerver äro talrika. Palissad- 

 parenkymet i bladen består af ett enda lager, svampparenkymet 

 af flere, såsom äfven i allmänhet hos denna familj är fallet. 

 Intercellularrummen i denna senare väfnad äro stora och raånsra. 

 Den underjordiska stamknölen är stor, rundad, från ofvan och 

 nedan plattad. 



Denna arts hemland är mig obekant, men torde dock, att 

 döma af ofvannämda karakterer, vara den heta zonens djupare 



