68 R. JUNGNER. ANATOMIEN HOS FAMILJEN DIOSCORE^. 



sidan af näbbet finnes klyföppningar, i hvilkas bygnad man 

 icke kan se annat än att de fungera på samma sätt, som de 

 öfrige klyföppningarne på bladets undre sida, men hvilka likväl 

 måhända äfven de mer eller mindre stå i denna vattenled- 

 nings tjenst. 



Att nu denna bladspetsens struktur är afsedd att upptaga 

 samt äfven möjligen vid behof både afleda och aflemna vatten, 

 är icke tvifvelaktigt. Det är heller icke omöjligt, att vid sidan 

 af denna funktion också står en annan. 



Möjligen lemna foglar, hvilka genom sin likhet med dessa 

 blad funnit ett skydd bland dessa slingerväxter och derför i 

 dylika snår bygga och bo i större skaror, till betalning sina 

 exkrementer åt växtens blad. Härifrån föras dessa antingen 

 (då bladet är uppåt riktadt) nedåt skaftet, utefter fårorna och 

 strimmorna på stammen med vattnet ned till stamknölen, eller 

 också följa de (då bladet är böjdt nedåt, och då de ledande 

 elementen i den nedre ansvällningen i följd af den vikning, som 

 derigenom uppstår, mindre blifva i förmåga att tjenstgöra) med 

 vattendropparne i bladets strimmor till dettas spets, der de i 

 så fall inkomma i sprickorna. De i vattnet lösta qväfvehaltiga 

 föreningarne gå derifrån ibrst in i vattenväfnaden och sedan 

 genom kärlknippena högre upp i bladets väfnader. 



Förbindelsen med kärlknippena afser måhända äfven ett 

 aflemnande af vatten, som stundom kan vara af nöden. 



Utan tvifvel tjenar denna spets, hvilken äfven ehuru i 

 mindre grad förekommer hos andra arter, att vid starkt och 

 långvarigt regn bortleda vatten från växten, hvarvid bladskaftet 

 böjes nedåt och mottager vattnet ofvanifrån, hvarigenom stam- 

 knölen skyddas från att fördränkas. 



Testudinaria rupicola Ecklon. 



Bladen sitta vanligen i ^/^ eller ^/^ spiral. Minst en men 

 svagt antydd fåra finnes mellan två på hvarandra följande 

 blad. Kärlknippeförloppet liknar mest detsamma hos Dioscorea 

 punctata, ehuru alltid endast två grenspårsträngar utlöpa. Här 

 finnes en tendens till tudelning af den inre silrörsgruppen i 

 de större strängarne af stammen. I nerverna är hårdbastet 

 mycket starkt utveckladt. Vattenväfnad och koUenkym mindre 

 mäktiga. Den senare väfnaden saknas nästan helt och hållet. 

 Klyföppningscellerna äro ytterst smala. Två lager af pallissad- 



