78 R. JUNGNER. ANATOMIEN HOS FAMILJEN DIOSCORE^. 



kularstrimmor finnas hos alla arter af Dioscoreernas familj, 

 så synas de dock hufvudsakligen och i större mängd upp- 

 träda hos dem, livilka lefva i de tropiska skogarne. 



20) Då äfven hos dessa arter stammen i synnerhet vid 

 basen är mycket smal, och kärlknippena sålunda äfven hos 

 dem äro få, så har vanligen också i samma mon som fåror, 

 rännor och strimmor i antal och djup ökats på den ofvan- 

 jordiska stammen äfven rotstockens öfversta och närmast 

 stjelken belägna del kommit att växa i tjocklek och bli nästan 

 klot- eller skifformig för att på så sätt kunna upptaga och 

 bilda en reservoar för det vatten, som hos dessa växter föres 

 ned, och som ständigt måste ledas upp genom den stundom 

 ytterst smala och långa stjelken till bladen, som här genom 

 sitt antal och genom sin storlek måste erbjuda ett mycket 

 vidlyftigt transspirationsfiilt. Då nämligen vegetationsperioden 

 är lång, fortgår slingringen mycket högre, bladverket blir 

 rikligare och vattenkonsumtioncn större. 



21) Ju mer den uaderjordiska stammen är afsedd att 

 vara en vattenreservoar, på samma gång som den alltid är 

 reservoar för upplagsnäring, ju mer synes den blifva rundad, 

 för att det i så fall mer sferiska rotsystemet skall få sin plats 

 så i förhållande till den ofvanjordiska stammen, att det kommer 

 denna så nära som möjligt. 



Då jag likväl endast undersökt en del af familjens arter, 

 kan jag icke yttra mig om, till hvilken utsträckning dessa 4 

 sist nämda lagar gälla. 



22) Hudväfuad, gruudväfnad och kärlknippe äro i olika 

 grad utsatta för det omgifvande mediets förändringar. Hud- 

 väfnaden tar lättast och först intryck af yttre omständigheter, 

 dernäst grundväfnaden och sist kärlknippet. 



På grund deraf är i fråga om anatomiska karakterer 

 knappast någonting annat än hudväfnaden och de olikheter 

 i andra anatomiska häseenden, som genom variationer i detta 

 afseende närmast framkallats, som skilja arterna af slägtet 

 Dioscorea från hvarandra. Deremot skilja sig slägtena Testu- 

 dinaria och Tamus å ena sidan från slägtet Dioscorea å andra, 

 äfven genom olikheter i grundväfnaden (näml. genom palissad- 

 parenkymets beskaffenhet i bladet), under det kärlknippenas 

 bygnad och förlopp hos dessa tre slägten äro hvarandra mycket 

 lika. Och slutligen skilja sig de här afhandlade familjerna 

 från hvarandra såväl till hudväfnad och grundväfnad som i 

 afseende på kärlknippenas förlopp och bygnad. 



