IIIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAXB 13. AFD. III. N:0 10. 23 



3. Sjön Immelu, i Ranyikeii, Hjersas socken, Kristian- 

 stads län. Den här lefvande formen tillhör enligt Abeschoug 

 varieteten conocarpa, och det var derföre af särskildt intresse 

 att utröna, huriivida äfven andra former fordom lefvat på detta 



l(evigata på norra sidan, uppåt blir relativt mera ymnig-. På lokalen A 

 ville det visserligen synas, som skulle ett motsatt förhållande ega rum, 

 men man torde med så obetydligt material ej kunna draga säkra slut- 

 satser från en enda punkt, enär en dylik olikhet ju helt enkelt kan bero 

 derpå, att några stånd af den ena eller andra formen vuxit omedelbart 

 öfver fyndorten o. s. v. Jag har derföre trott det vara rigtigast att an- 

 föra procenttal endast för gytjans alla lokaler å ena sidan och torfvens 

 å den andra. Ofverensstämmelsen med det resultat, som fraingått ur De 

 Gfers insamling, gör äfven detta mera tillförlitligt. 



I öfrigt synes en ganska väsentlig skiljaktighet med afseende på 

 frukterna från norra och södra sidan af ån vara för handen, detta såväl 

 hvad angår proportionen mellan de olika fruktformerna som deras ut- 

 seende. Det är redan egendomligt, att det af Andersson först insam- 

 lade materialet visar coronata ännu underordnad, medan ett motsatt för- 

 hållande eger rum med hans sista insamling. Medan nemligen larigata 

 på åns norra sida är betydligt öfvervägande. så är detta deremot fallet 

 med eoronnto på den södra, på lokalerna A — D. Detta kunde i förstone 



7. 



Fjg. 7. Trapa nataiis f. conocorpoldes. Fig. 8. f. svecica. Båda från gytjan 

 söder om Alma-ån. Lunds botaniska museum. 



synas egendomligt, men härvid är att märka, att ett snarliknande för- 

 hållande äfven egt rum i sjön Storuttern i Småland, samt att det inga- 

 lunda är säkert, att gytjelagret allestädes är af fullt samma ålder, äfven 

 om det är sammanhängande. Man kan mycket väl tänka sig, att gytje- 

 aflagringen upphört och att torfbildningen redan länge försiggått inom 

 t. ex. den del af sjön, som nu ligger på åns södra sida, medan sjön ännu 

 var öppen längre i norr. Der kunde Trapa följaktligen hafva länge fort- 

 lefvat, medan växten på södra sidan redan var utdöd, eller också tvärt om. 

 Frukterna från lokalerna A — D äro i allmänhet kraftigare utvecklade 

 än på åns norra sida, hvilket företrädesvis gäller coronata, hos hvilken 

 för öfrigt halsen stundom kan vara lika mycket utvecklad som hos former 

 från Immeln. På lokalen D. 1. finnes coronata af samma typ som i Små- 

 land, med de nedre tornarnes spetsar böjda långt under frukten. Ett 

 exemplar har dessa tornar nästan utgående från fruktens sjelfva bas. 

 Lokalen A. 1. visar största mångfald af olika former. Ett exemplar af 

 conocarpoldrs med den undersittande delen långdragen och jemnbred är 

 återgifvet i ofvanstående fig. 7. På samma lokal har herr Andersson 

 vidare upptäckt den form af la-vUjaia, med endast de båda öfre tornarne 

 utvecklade, som jag förut kände från Småland itaf. .3, fig. 10, 11). och 

 hvilken jag kallat gurcica (se pag. 30). Det ena af de skånska exempla- 

 ren (fig. 8, ofvan) har tornarne mera framåtböjda än de småländska. Det 



