BIHANG TILL K. SV. VKT.-AKAU. HANDL. BANU 13. AFD. III. X:0 10. 29 



härstamma frän den vestra lokalen, så är det ej omöjligt, att 

 de kunna vara ditsvämmade från Storuttern, i hvars södra del, 

 såsom Yl snart skola finna, samma form förekommit. De om- 

 ordade exemplaren utgöra endast 1,.5 % af de i Hemsjön in- 

 samlade, och om Icevigata verkligen lefvat derstädes, så har den 

 i alla fall varit relativt sällsynt. 



10. Storutterns södra ände, Misterhidts socken. I denna 

 sjö, hvarifrån man förut ej haft någon kännedom om Trapas 

 förekomst, träflade Carlson 1885, såsom ofvau redan blifvit 

 nämndt, frukter ganska ymnigt i den smala bugtande delen 

 ofvanför sjöns utlopp. Dessa frukter visa en större mång- 

 fald af former än på någon af.de hittills beskrifna lokalerna. 

 Af corouata har samma typ, som i de öfriga JMisterhults- 

 sjöarne, endast blifvit funnen med ett eller kanske två exemplar. 

 Det förra af dessa (taf. o, fig. 5) har kronan kring fruktmyn- 

 ningen särdeles tydligt utvecklad, halsen är långdragen och 

 de nedre tornarne äro böjda nedåt (i verkligheten mer än på 

 figuren, enär den ej angifver frukten i fullt lodrät ställning). 

 Det andra exemplaret liar den öfversittande delen mera ut- 

 vecklad, och tornarne äro relativt korta och tjocka, hvarigenom 

 det erhåller någon likhet med den form, som nu skall be- 

 skrifvas. 



Denna (taf. 3, fig. 6) är utmärkt genom korta men tjocka, 

 i allmänhet bakåt- eller utåtrigtade tornar, kronan kring frukt- 

 mynningen är obetydligt utvecklad och om någon egentlig 

 hals kan man ofta knappast tala. Denna ras, som på grund 

 af sin olikhet med öfriga Tropo-frukter skulle kunna benämnas 

 Jiubcoronata, öfvergår i en annan, hos hvilken den öfversit- 

 tande delen är förlängd (taf. 3, fig. 7), af kägellik form, all- 

 deles såsom hos conocarpa, hvarjemte kronan blir i samma mån 

 mindre utvecklad \). Det i denna rigtning mest utvecklade 

 exemplaret (taf. 3, fig. 8) har den öfversittande delen äfven 

 i genomskärning oval, och ehuru fruktens spets på grund af 

 sin tvära afstympning är mycket bred, kan dock knappast 

 nåsron eoentliof krona säsias vara för handen. Medan alla de 

 conocarpa-hwkiQY, vi förut lärt känna, genom omedelbara öfver- 

 gångar varit iiteslutande förl)undna med den grundtyp, som 

 ofvan blifvit benämnd Icecigaia, kan här ett fall sägas föreligga, 



') Man skulle nästan kunna säga, att den öfversittande delens för- 

 längning i öfrigt tagit så mycken kraft hos växten i anspråk, att den ej 

 längre förmått utveckla någon krona. 



