6 TH. ÖRTENBLAD, OM DEN HÖGXORDISKA TALLTORMEN. 



inre bycro-naden visar i fjällens tjockare, nedre delar innanför 

 epidermis en tuuncellig parenkvmräfnad, ett reduceradt kärl- 

 knippe och två liartskanaler. Upp mot bladspetsen ocli mot 

 kanterna återfinnas endast de två epidermislagren, af hvilka 

 det vttre (bladets undersida) består af tjockväggiga celler med 

 mycket små lumina, det inre (bladets öfversida) af tunn väg- 

 garne med ett brunt innehåll försedda celler. Slutligen för- 

 svinner detta senare lager närmare bladkanten, och längdrigt- 

 ningen hos de qvarvarande cellerna börjar af vika från bladets, 

 innan de förlora sitt inbördes sammanhang och utlöpa i den 

 härigenom söndrigt frauslika kanten. 



De fjällika bladens uppgift är att skydda de gröna barren 

 under deras första utveckling. När denna deras funktion än- 

 dats, afskiljas de genom en led nedtill och fällas efter hand. 

 Denna bladfälluing inträder först på kraftiga skott (vanligen 

 redan i juli månad) medan fjällen på svaga ])iaxlar kuuua 

 qvarsitta vid första vegetationstidens slut. 



Kortskottens fjällika blad fällas icke. 



De vanligen parvis sittande barren, Tafl. I, fig. 3 c — /, 

 börja allt efter plantans mer eller mindre kraftiga utveckling 

 att utbildas under hennes l:sta till 3:dje lefnadsår. De först 

 utbildade äro långa, späda och böjliga. Hos äldre plantor och 

 träd äro de, såsom redan Fries anmärker '), kortare och bre- 

 dare än hos tallar i svdliofare delar af vårt land. Längden 

 hos de barr jag uppmätt har vexlat mellan 1 och 7 cm.-); i 

 regeln öfverstitjer den likväl icke 4 cm. Den största bredd, 

 jag hos barren uppmätt, är 2"5 mm.; å andra sidan anträffas 

 barr af knappt mera än O' 5 mm. bredd. Snabbväxande ung- 

 tallar hafva kraftigast utvecklade barr, synncrligast å de kort- 

 skott, som sitta på hufvudaxeln. Under abnorma förhållanden 

 kan dock barrens storlek å två närliggande skott vexla mellan 

 sina yttergränser. Se Tafl. II fig. 1 c och (/. 



Barren äro vanligen vridna åt höger, se Tafl. I, fig. O «, 

 någon gång åt motsatt led; under sin första utväxttid äro de 

 räta (utan vridning) och vissa barr förblifva så ständigt. 



Kortskottens barr äro i kanten svagt tandade (tänderna 

 små och tätt sittande), jemnbreda, tvärsnittsytan bildande en 

 halfcirkel. Hos yngre plantor äro barrens tänder större, ofta syn- 



'") Fries, Elias, Summa vegetabilium Scandinaviae. 

 *) Inom mellersta Sverige (Upland) har jag å ungtallar funnit barr 

 af 12 cm. längd och 3,5 mm. bredd. 



