BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. III. N:0 11. 19 



genom Here arsringar, utan att sådan delning inträdt. 31en 

 då cellerna i stammens omkrets liafva benägenhet aftaga i 

 volym utan att till antalet ökas, tvingas de af stammens allt 

 jemt pågående omfångstillvåxt att orientera sig med längd- 

 axeln icke sammanfallande med stammens. Ett- tvärsnitt o-euom 

 denna (stammen) träffar då cellerna snedt, så att genomskär- 

 ningsytaus tangentiala utsträckning blir större än cellens bredd 

 och i samma mån större, som cellernas längdaxel afviker från 

 stammens. Uppgår afvikningsvinkeln exempelvis till 45°, för- 

 håller sig tydligen snittytans tagentiala genomskärning till 

 cellens bredd likasom \''2 : 1 ; och i detta fall skulle alltså ett 

 konstant antal celler med bibehållen volym genom längdaxelns 

 vridning fortfarande kunna omsluta en med mera än 40 %' ökad 

 omkrets. 



Tillväxten hos stamdelarne (särskildt hufvudaxeln) är, så- 

 som förut visats, under normala förhållanden i ungdomen jem- 

 förelsevis stark (om ock icke stigande såsom under plantåldern) ; 

 men med åren blir den allt svagare och slutligen mycket svag. 

 I öfverensstämmelse härmed och i följd af de omständigheter, 

 som ofvan berörts, visar den normala gången med afseende på 

 stammarnes vridning först ett aftagande från den ursprungliga 

 höffervridnino-en samt — med bibehållande af samma svänsf- 

 ningsaxel hos cellerna — derpå en öfvergång till stigande 

 venstervridning. 



Af det anförda framgår alltså, att stamdelarnes ursprung- 

 liga högervridning skulle vara en produkt af de heliotropiska 

 föryngringsskottens nutation, återgången från denna vridning 

 framkallas af stark tillväxt med ökad volym hos cellerna, Iivilka, 

 bibehållande sin svängningsaxel, skulle vid försvagad tillväxt 

 och minskad volym med sin längdaxel afvika från stammens 

 åt motsatt led och sålunda tilltao-ande venstervridnino- slutligen 

 uppkomma. 



Men huru förklara de fall då endast högervridning eller 

 sådan jemte rät tillväxt förekommer? 



Hos af mig undersökta äldre högervridna och rätvuxna 

 tallstammar (dessa senare hafva i ungdomen varit högervridna) 

 har i allmänhet tillväxten varit svag under ungdomsperioden 

 men bibehållit sig jemn intill hög ålder. I öfverensstämmelse 

 härmed har benägenhet till öfvergång från högervridning an- 

 tingen icke inträdt eller ock icke varit så stor, att vridningen 

 fortsatts åt venster. Det torde, i följd af hvad som anförts, 



