22 TH. ÖRTEXBLAD, OM DEN HÖGNORDISKA TALLFORMEN. 



till höo- ålder fmera än 200 år) konisk, hvilket förlänar trädet 

 en eo-endomlia;, från mellersta och södra Sveriges tallar af- 

 vikande habitus. 



Assimilationsshotten (kortskotten) vitvecklas proleptiskt i de 

 fjällika bladens vinklar oeli uppbära vanligen två gröna blad; 

 men ej sällan, svnnerligast å öfre delarne af kraftiga föryng- 

 ringsskott, finner man assimilationsskott med 3 dylika blad. 

 jSIågon gång uppgår antalet till 4, och i två fall har jag såsom 

 ofvan nämts iakttagit ö barr på samma kortskott. 



Då dessa skott först utväxa, (hvilket för våra nordliga 

 bygder sällan inträffar tidigare än i första hälften af juli men 

 i veoetationsoränsens närhet ofta senare) äro barren trvckta 

 intill föryngringsskottet och bilda sålunda mot dettas längdaxel 

 en mycket spetsig vinkel. Denna ökas emellertid, allt efter 

 som barren utvecklas, men är äfveu vid första vegetationstidens 

 slut spetsigare än å de äldre föryngringsskotten. Dels ökas 

 nämligen vinkeln under vintern genom grenens mekaniska be- 

 lastnino- med snö m. m., dels ökas den ock o-enom f ör vn o;rin »'S- 

 grenens tjocklekstillväxt under nästa vegetationstid. Förloppet 

 dervid åskådliggörcs å fig. 16, tafl. I. Punkterna a och h, den 

 förra kortskottets utgångspunkt å föryngringsskottet, den senare 

 det ställe, der kortskottets veddel utgår från föryngringsskot- 

 tets, äro till sina vertikala lägen oföränderliga. Då nu genom 

 föryngringsskottets tillväxt punkten a flyttas till a', måste kort- 

 skottets stamdel från riktningen ah antaga riktningen ah\ 

 d. v. s. kortskottets (och barrens) vinkel mot föryngringsskot- 

 tet växa. På kraftiga föryngringsskott är sagde vinkel van- 

 ligen större än på svagare, och årsgamla eller äldre barr utgå 

 å de förra i nära nog rät vinkel. 



Af det sao-da framgår, att kortskottets vinkel mot föryuo- 

 ringsskottcn icke är konstant \itan vexlar för olika ålder och 

 mer eller mindre kraftig utveckling hos skotten. Derjemte 

 kunna vi iakttaaa snart sasdt dafflisra vexlinoar af denna viu- 

 kels storlek. Barren med det kortskott, h varpå de sitta, utföra 

 nämligen under vexlande väderleksförhållanden vissa rörelser, 

 som icke äro utan betydelse i trädets lif. 



Undersökningar i detta afseende har jag icke varit i till- 

 fidle utföra i norra Sverige, och för de imdersökningar, på 

 hvilka jag här vill stödja mig, har jag att tacka jägmästaren 

 J. E. KiNMAN på Omberg (Östergötland), som på min anmodan 

 haft o-odheteu verkställa en serie dvlika observationer och mät- 



