24 TH. ÖRTENBLAD, OM DEN HÖGNORDISKA TALLFORMEX. 



vid basen är sammantryckt på öfver- och undersidan, hvari- 

 genom en rörelse uppåt och nedåt underlättas. 



Ehuru kortskottens vinklar mot föryngringsskotten sålunda 

 äro underkastade vexlingar, kan man dock fasthålla Wichurås^) 

 iakttagelse, att sagde vinklar i fråga om tallen i nordliga Sve- 

 rige vanliffen äro större än hos samma träd under svdligare 

 breddgrader. Detta förhållande blir mera iögonenfallande i följd 

 deraf, att barren hos tallen i nordliga Sverige hafva stor lifs- 

 längd (ända till 7 ;i 9 år). Endast en ringa del (omkring \ g) 

 af barrmassan tillhör sålunda sista årsskottet, hvars barr bilda 

 märkbart spetsigare vinkel mot detsamma än de äldre skottens. 

 I södra Sverige deremot (och ännu mera i Tyskland) fästes 

 uppmärksamheten mest vid det sista årsskottets barr, hvilka 

 utoöra mera än ^/3 af hela barrmassan. Skilnaden blir emeller- 

 tid mindre stor, om lika gamla skott jemföras med hvaraudra. 



Gränsen mellan kortskottet och dess barr är icke skarpt 

 framträdande. Successiva tvärsnitt visa, att skottets väfnader 

 småningom öfvergå i barrens. Kärlknippet delas ungefär sam- 

 tidigt i fyra (undantagsvis (j, 8 eller 10) stammar, af hvilka 2 

 och 2 ffå till hvar sitt barr. Ett tvärsnitt o-cnom delninofs- 

 punkten begränsas af bark, hvilken fortsätter äfven något 

 ofvanför sagde punkt, utvisande att väfnaderna äro att hänföra 

 till skottet. Dock (inner man efter kärlknippets delning i regeln 

 icke någon fortsättning af kärlstammen i dess ursprungliga 

 riktning; vanligtvis synes ej heller någon terminalknopp mellan 

 barren. Härifrån afvika emellertid de kortskott, som tillhöra 

 kraftiga föryngringsskott (särskildt deras öfre delar), hvilka 

 kortskott mellan barren visa sig ega en knopp; se Tafl. I, 

 fig. 19 a. Detta är kortskottets terminalknopp, hvarför så- 

 lunda äfven i de fall, då denna knopp saknas, skottet bör anses 

 sluta först der, hvarest barrens delning är genomförd. Lägges 

 ett tvärsnitt ijenom denna punkt, visar den vttre beoränsninjren 

 icke någon bark; sådan anträffas först något längre ned, se 

 Tafl. I, fig. 6 (/ och 7 c. En linie i riktningen a till h å fig. 

 19 angifver sålunda barrets vidfästningsplan, hvilket mot skottets 

 längdaxel bildar en vinkel, som vanligen icke mycket afviker 

 från den räta. Ehuru sidoorgan, kommer sålunda barrens längd- 

 axel att föga afvika från skottets. En förändring inträder 

 emellertid i de abnorma fall, då kortskottets terminalknopp 

 kommer till utvecklino-. 



') 1. c. 



