BIHANG TiLL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. III. X:0 11. 29 



Hufvudaxelus skott frambringa i regeln icke hanblommor; 

 några sådana fall har jag likväl iakttagit hos omkring 60-åriga, 

 endast metershöga dvergtallar, uppväxta i skuogan af större 

 träd. Dessa dvergtallar saknade honblommor. Hanblommornas 

 vanliga plats är biaxlarna, hvarvid hos ungträd blomningen 

 vanligen börjar på biaxlar af högre ordning; det är sålunda 

 de svagare föryngriugsskottens uppgift att jemte assimilations- 

 skott uppbära hanblommor. Dylika skott kunna år efter år 

 frambringa haublommor, se fig. 9, Tafl. I; lika ofta ser man 

 dock, att vegetativa skott omvexla med de fruktifikativa. 



Inom nordliga Sverige finner man i regeln icke hanblommor 

 hos vno-re än omkrino- 20-årio;a träd. ^) Men sedan blomnino-s- 

 åldern inträdt, bära träden, ehuru mer och mindre rikliot, under 

 en länirre period alla år hanblommor. Först vid lånoft fram- 

 skriden ålder aftar denna tallarnes blomning, och hos mvcket 

 gamla träd saknas hanblommor. I Norrbotten börjar denna 

 sterila period senast (vid o50 år eller mera), inträder nåo-ot 

 tidigare inom A''esterbottens län, och inom Jemtland har jag 

 sett tallar, som redan vid omkring 250 års ålder iipphört att 

 frambringa hanblommor. Invid vegetationsgränsen blir tallens 

 blomning svag. Hanblommor eller spår efter sådana har jag 

 i några fall sökt förgäfves hos tallens sista utposter inom björk- 

 skogsregionen. Träden voro visserligen i följd af det höo-a 

 lä2;et förkrvmpta men dock i sin bästa ålder. 



Hanblommornas ståndare äro till färgen antingen rent 

 svafvelgula eller ock med en dragning åt rödt. A ett och 

 samma träd har iao; icke iakttao-it blommor af båda färcerna 

 iitan antingen alla gula eller alla rödletta. Träd med gula 

 blommor äro vanligast, och bland dem förekomma spridda tallar 

 med röda blommor, å vissa trakter allmännare, å andra mera 

 sparsamt. Invid landsvägen ett stycke söder om Mala kyrko- 

 plats (Vesterbottens län), som jag besökte den 19 och 20 Juni 

 1887, voro ungtallar med röda hanblommor nästan lika all- 

 männa som träd med gula blommor. Blomningen hade då 

 ännu icke allmänt inträdt. 



I fråga om ståndarknappens bildning hos den nordiska 

 tallen, jemförd med samma träd i sydligare trakter, säger 

 Wichura:-) »der Antherenkamm ist etwas mehr in die Länge 



') Inom norra Medelpad har jag våren 1888 funnit hanblommor å en 

 13-årig tall, hvilket dock bör anses såsom ett abnormt fall, emedan tallen 

 var till hälften afhuggen och nedböjd (men fortfarande tillväxande). 



2) 1. c. 



