BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. III. N:0 11. 33 



Vid kottens snabba tillväxt under början af andra vegeta- 

 tionsperioden inträder en sammanväxning mellan kottfjällens 

 spetsar, fig. 3, Tafl. II. Mera sällan börjar denna samman- 

 växning inträda redan under kottens första vegetationsperiod. 

 I föreningsstället utbildas en parenkymamisk väfnad, bestående 

 vanligen af två cellager, se fig. 4, Tafl. II. Sammanväxningens 

 utsträckning framgår af fig. 3 och 5, Tafl. II; den upphör 

 nemligen på kottfjällens insidor, der de senare afsöndrade frö- 

 vingarne vidtaga, och sträcker sig sålunda läng-st invid kott- 

 fjällens kanter. 



Kottfjällens insidor visa under utvecklingsstadiet en fåra 

 i midten; se Tafl. II, fig. 3 vid a. Denna fåra bildar gränsen 

 mellan de på af Stkasburger angifvet sätt afsöndrade frö- 

 vingarne. ^) 



Andra hösten efter blomningen är kotten fullbildad; han 

 företer nu hos den högnordiska tallen några anmärkningsvärda 

 egendomligheter, ehuru visserligen variationerna äfven här uppe 

 äro så stora, att man från kotten icke kan hemta några kon- 

 stanta karakterer. Färgen visar en starkare dragning åt gvilt, 

 apofyserna äro mindre kantiga (mera rundade) och storleken 

 mindre än hos kottar från södra och mellersta landet. Dessa 

 karakterer blifva mera framträdande vid ökad absolut höjd. 

 Kottar samlade vid Storlien (Jemtiand) omkring 25 m. högre 

 än stationen (593 m.) gå starkt i gult (färgen är matt), och 

 storleken nedoår ända till 16 mm. i längd och 14 mm. i tvär- 

 mått på tjockaste stället, se fig. 6, Tafl. II. Det minsta antal 

 kottfjäll, jag å en kotte iakttagit, är 56. Motsvarande af mig 

 iakttagna maximital för norra Sverige äro följande: kottens 

 längd 46 mm., bredd 27 mm. och antal kottfjäll 107 st. Till 

 jemförelse må här meddelas resviltaten af liknande undersök- 

 ningar från mellersta Sverige (Hunneberg): 



Kottens Kottens Antal 



längd. bredd. kottfjäll. 



Maximital 65 mm. 39 mm. 123 st. 



Minimital 20 » 17 » ^'2 » 



Nämnas må dock, att jag vid undersökningarne å Hunne- 

 berg hade tillgång till ett särdeles stort material (kottförrådet 

 vid en fröklängningsanstalt) medan något motsvarande för norra 



') Steasbukgeb, De. E., Die Coniferen und die Gnetaceen. Jena 1879. 



3 



