BIHANG TILL K. sv. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. III. N:0 11. 37 



man deraf, att böjningen blir starkare, då sagda väfnader, lagret 

 d å fig. 9, Tafl. II, borttagas. Aflägsnas äfven kärlknippena, 

 inträder ingen böjning, livilket visar, att starkare afdunstning 

 på endera sidan (yttersidan) af kottfjällen ensam för sig icke 

 skulle förmå framkalla någon krökning. Att afdunstningen är 

 starkast å kottfjällens mest belysta yttre sidor torde vara sjelf- 

 klart; dessa sidors mörka och matta färg bidrager ock att höja 

 solvärmens inflytande på afdunstningen. 



Sedan kottens fjäll öppnats, kunna de åter tillslutas af 

 fuktighet, derigenom att den starka, yttre, rörelsen reglerande 

 väfnaden sväller. 



Kottens alla fjäll deltaga emellertid icke i dessa efter 

 väderleken förändrade rörelser; kottfjällen vid basen förblifva 

 orörliga. De äro visserligen byggda på samma sätt som de 

 öfriga; och försök ha visat att de, lösgjorda från kotten, äro, 

 om ock i mindre grad, underkastade samma inflytande af 

 fuktighet och afdunstning. Men på kotten äro de så stälda, 

 att de hindra hvarandra; en rörelse af dessa fjäll skulle ock 

 vara ändamålslös, då de, såsom förut antydts, icke bära några 

 frön. 



Af det sagda framgår, att fröen endast under torra dagar 

 kunna lemna kotten, hvarigenom de sålunda äro skyddade från 

 att af fuktiffhet beröfvas sina vin o-ar — att fuktighet utöfvar 

 ett sådant inflytande är förut påpekadt — och sålunda påskyndas 

 vid färden från trädet till marken. 



Under denna färd svingar fröet omkring på det sätt, att 

 frö vingens spets beskrifver en cirkel, i hvars midt sjelfva fröet 

 ligger. Denna rörelse framkallas dels af vingens form dels, af 

 det sätt, hvarpå fröet är vidfästadt. Frövingens och fröets 

 längdaxlar bilda en (om ock obetydligt) bruten linie, och 

 vingens form är osymmetrisk, se fig. 11, Tafl. II, dock så att 

 ena kanten 6 är nästan rät. Fröet är så vidfästadt, att tyngd- 

 punkten ligger närmare vingens räta kant samt under vingens 

 plan. Detta senare gör, att fröet vid fritt fall vänder sin fria 

 (icke vingen vidfästade) sida nedåt, och det förra, att vingens 

 räta kant vid rörelsen kommer före. Vingens böjning hindrar 

 emellertid ett fall mot sidan, hvarföre fröet i snedt liggande 

 ställnino- reg-elbundet svinsrar omkring- dervid vingens raka 

 kant b blir skärande. På detta sätt komma af två bredvid 

 hvarandra liggande frön, Tafl. II, fig. 5 a och b, det ena att 

 rotera åt höger, det andra åt venster, och specielt det, a, åt 



