8 ANDERSSON, OM MONOKOTVLEDOXERNAS KÄRLSTRÄNGAR. 



ou aii dessiis de Teau: cela est visible chez le Raminculus 

 sceleratus'. På pl. 16, fig. 19 bifogar Costajstin en afbildBing 

 af en kärlsträng hos denna Ranunculusuvt, och om bredvid 

 denna ställes den afbildning (Tafl. I, bild 1), jag här lerunar 

 af en kärlsträng i stammen hos Triglocldn i)iaritirnuin L.. skall 

 man öfverraskas af den tydligt framträdande likheten dem 

 emellan. Båda äro omgifna af en slida bastceller, hvilken utåt 

 öfvergår i en tjockare bastbeläggning, och hos båda uppträder 

 på gränsen mellan floem och xylem ett kambium ( couche 

 generatrice», Costantin). 



Anordningen af kärlen är visserligen något olika hos Tri- 

 fflocMn och pä Costaxtins afbildning, men jag har undersökt 

 nåjrra tvärsnitt grenom stammen af Ranuucuhis sceleratus och 

 funnit, att kärlsträngarne med afseende på detta förhålla sig 

 något olika, i det att man bland typer, som öfverensstämma 

 med teckningen hos Costantin, äfven kan finna sådana, som 

 mer närma sig Triglochin. 



Genom utvecklandet af en dylik kärlsträngstyp med en 

 kambiumzon mellan floem och xylem afviker Triglochin helt 

 och hållet från de öfriga Helobieerna och höjer sig betydligt 

 (■)fver deras ståndpunkt. 



Men Triglochin är ej som dessa, en utpräglad vattenväxt, 

 utan torde kunna räknas till de amfibiska växterna och, enligt 

 CosTANTiNS nyss citerade uttalande, är kärlsträngsystemet hos 

 dylika växter i stånd att bibehålla sig på ungefiir samma grad 

 af utveckling som lios landväxterna. 



Jag undersökte nu några vattenranunkler, i hopp att mel- 

 lan dessa och Alismacecrna finna nägon öfverensstämmelse, i 

 hvad fibrovasaisysteraets utbildning och kärlsträngarnes bygg- 

 nad beträffar. Men detta var ej förhållandet. Ehuru något 

 reducerade hade likväl dessa Ranunculusarter bibehållit sin typ. 



Alismaceerna tyckas däremot bilda en ända från början, 

 ända från de första differentieringarne i prokambiumsträngen, 

 med afseende på kärlsträngarnes utveckling helt och hållet för- 

 ändrad typ, hvilken mera närmar sig Xymphreaceerna, att döma 

 af pl. 17, fig. 29 i CosTANTiNS arbete. Några Nymphfeaceer 

 har jag likväl icke haft tillfälle att undersöka och kan där- 

 före ej härom uttala någon bestämd mening. 



Af Helobieerna är såhmda Triglochin bäst utvecklad och 

 närmar sig till ocli med de i detta afseende högt stående 

 Liliaceerna. De öfriga liithörande växter, hvilka jag under- 



