WARMING, OM XOGLE ARKTISKE V.EXTERS BIOLOGI. 



1. ChrysospleniuDi tetrandruni (Limd) Th. Fries. 



I Året 1846 omtalte X. Lund i »Betan. Xotiser», S. 41 

 en svag cg lav Form af Chrt/sosplenhan, hvilken han betragtede 

 som »en m^rkvaerdig arctisk Varietet» af Clir. alternifolium 

 »med dva^rojartis Vaext oor 4 Stövdragere», os^ cjav Navnet te- 

 tratidrum. Denne sserdeles interessante Form blev derpå 1858 

 opstillet af Th. Fries som en egen Art: Chr. tetrandrum (Be- 

 tan. Notiser, S. 193). Skjönt den står saerdeles naer ved C. 

 alternifolium og sikkert har udviklet sig af denne som en 

 degraderet og til arktiske Forhold mere tilpasset Form, har 

 Fries dog vist nok Ret i, at den må opfattes som en egen 

 Art. Da jeg ved Prof. Wittrocks Velvillie har haft Lejlighed 

 til at undersöge dels nogle af Nathorst på Spitsbergen sara- 

 lede og i Sprit nedlagte Planter, dels nogle af Wittrock på 

 Bergiilund kultiverede Exemplarer, vil jeg her til Prof. Fries's 

 Beskrivelse af den föje nogle små lagttagelser, som dog havc 

 nogen Interesse. 



Chr. tetrandrum har ligesom C. alternifolium Lavblads- 

 udlöbere med Biröddcr hen ad Staenglen, så vel på Leddene 

 som ved Bladfaästene. Grunden til, at den holder sig mere 

 tueformet og sammentraengt end C. alternifolium, er vist den, 

 at disse Udlöbere gjennemgående ere kortere end hos denne; 

 dog forekomrae også ret langstrakte. Ligesom hos C. alterni- 

 folium böje Udlöbernes Spids sig til sidst opad og udvikler 

 den överjordiske, med langstilkede Grundblade forsynede 

 Skud-Del, der er assimilerende og efter Forholdene også 

 floral. Nye Udlöbere dannes både fra Grundblad-Axlerne 

 ved Basis af den oprette Steengel og fra Lidlöbernes Blad- 

 Axler. 



Blomstens Diagram ses af Fig. 1 A. Det må betragtes 

 som helt igjennem totalligt. Efter de to ydre, med Forbladene 

 alternerende, mediaue Perigonblade fölge to laterale; aerpå 

 to mediane Stövblade; så to laterale og til sidst to mediane 

 Frugtblade. De to laterale Stövblade fejlslå imidlertid ofte, 

 enten begge eller blöt det ene (Fig. 1 B); de blive da 

 mindre end de normale, få en Knap af anden Form, der 

 kan vgere ganske klar og bleg (Fig. 2 E^ F). På et naermere 



