BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 12. AFD. III. N:0 2. 5 



undersögt Exemplar viste det sig, at det Pollen dannendc 

 Cellelag havde begyndt at strsekke sig, men at det ikke en 

 Gäng havde anlagt PoUen-Urmodercellerne (Fig 2 G), da 

 Udviklingen standsedes. 



Blomsten er meget mindre i 0jne faldende end C. alterni- 

 foliums. Dette beror dels på, at den er mindre (saramenlign 

 Fig. 2 A — C og Fig. o), dels på at Blomsterstanden er fat- 

 tigere; dels på at Blomsten er meget mere grönlig, og dels 

 endelig på, at dens Perigonblade brede sig mindre ud. Fries 

 kalder Blomsten gulgrön med bruue Punkter ovenpå; det 

 "ule er dos: meget svagt og navnlig långt svagere end hos 

 C. alternifolium. Stillingen af dens Perigonblade vil ses af 

 Fig. 2 A — C, og sammenlignes hermed Fig. 3 af C. alterni- 

 folhim, ses Forskjellen i Pietning. Nektarium kan man knap 

 sige, at der fiudes; den af Fkies omtalte »uppsvälda disken» 



A 



Fig. 1. Chrysosplcnium tctrandrum. 



Diagrammer af en fuldstaendig Blomst (^4) og en tohannet {B), med 

 de nsErmeste Dele af Blomsterstanden. 



fortjener vel najppe dette Xavn, da den, som L?engdesuittene 

 vise, blöt er den oppustede, men ikke saerlig fortykkede frie 

 Del af Karpellerne; Fig 2 ^4 viser, at denne frie Del i 

 Knoppen er meget lille, men efter som Blomsten bliver aeldre 

 og Frugtdannelsen skrider frem, bliver den större og större 

 (Fig. 2 ''5, Cl). 



Stövdragerne fandt jeg altid lidt indad böjede; i alt 

 Fald så jeg dem ikke i nogen Blomst rette sig så lodret op 

 hos C. alternifolium eller endog böje sig således tilbage som 

 dennes kunne gjöre det. 



Griflerne ere först oprette (Fig. 2 A), men böje sig snart 

 udad, så at Arrene komme i umiddelbar Beröring med de to 

 yderste Stövdrageres Knäpper (Fig. 1, 2 B); da Blomsten er 

 homogam eller måske yderst svagt proterandrisk, må Selv- 

 bestövning herved finde Sted. Jeg har i Virkeligheden også 

 i de fieste af de undersögte Blomster, der vare lidt ude över 



