16 ^VARMIXG, OM NOGLE ARKTISKE V.EXTERS BIOLOGI. 



made, mere end dens naere Fraende A. uva ursi, og den er vist 

 at betragte som en Art, der er på Vej til at opgive det Or- 

 gan, der hos så mange andre af de helkronede Ericineer spiller 

 en Eolle ved Krvdsbestövninoen, nemlio- Anther-Hornene. Me- 

 dens disse endnn ere meget betydelige hos A. uva iirsi (se 

 Figurer hos Muller, Alpenblumen Pag. 386, og hos Kerner, 

 Schutzmittel der Bluthen, Fig. 110), ere de her i deres mest 

 iidviklede Form mindre end hos nogen anden Ericiné, der 

 overhovedet har Horn, idet de nemlig ere korte, tykke, stumpe 

 og glatte eller naasten giatte Legemer (Fig. 5 D, E, H, I, K): 

 men dernaest trseffes der Blomster, hvis Antherer ere fuldkom- 

 ment uden Horn (Fig. 5 B, C), og der ere Mellemformer mel- 

 lem disse Yderled. Jeg tror, at Hornene her ere i Faerd med 

 at forsvinde, fordi de ere blevne överflödige og det af fölgende 

 Grunde. 



A. alpina er en af de Arter, der karakterisere Höjfjaalds- 

 regionen, og ligesom den går op på de höjeste skandinaviske 

 Bjaerge, således går den også långt mod Nord. Den hörer end- 

 videre til de allerförst blomstrende Fjaeldplanter, kappes vel i 

 dette Punkt endog med Empetrum. Sueen er ofte n«ppe 

 smaeltet bort om den eller i dens naermeste Xaerhed, för den 

 åbner sine Blomster. Det er vistnok de faerreste Botanikere, 

 der have set disse, fordi Arten for laenorst er i Fruortsaetnino- eller 

 endog i Frugt, når de saette deres Fod på dens Yoxepladser; 

 der existerer ikke heller, så vidt jeg ved, nogen god Analysc 

 af dens Blomst, og om Antherernes Bygning synes der at 

 existere Tvivl; i alt Fald finder jeg i Blytts Norges Flora 

 fölgende Ord satte i Citationstegn : »Stövknappene nden eller 

 med meget korte Bihang», hvormed jeg formoder, at han be- 

 tegner, enten at han tvivler på, at dette er rigtigt, eller at han 

 overhovedet anförer det helt på andres Autoritet. 



Da jeg i Slutningen af Juni 1885 samlede den pa Toppen 

 af Flöjfjaeldet ved Tromsö i c. 2000' Höjde, var den allerede 

 flere Steder vidt i sin Friio-tsaetnina-, osr doo- var Våren messet 

 sen, og der var knap nogen anden Blomst fremme i dens 

 Naerhed; Sommerfugie vare endnu knap bemaerkede, og af 

 Humler så jeg i alt Fald ingen. Det kan naeppe fejle, at den 

 trives og ssetter rigelig Frugt på mange Lokaliteter, hvor der 

 ikke lindes Insekter til Sikring af Krydsbestövningen. Dertil 

 kommer, at de blege, mod Jorden vendte Blomster i den Grad 

 gjemrae sig under Grenene og Bladene, at det naesten ser ud. 



