BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAND 12. AFD. III, X:0 2. 23 



Kraven har lidt forskjellig Form, hvad Fig. C og G ville 

 iinskueliggjöre; på den gröulandske ere Fligene mere omvendt 

 hjaertedannede samt skarpere ogdybere indskårne i Spidsen end 

 hos de norske, hvis Flige ere mere lige brede og mindre 

 indskårne samt med mere afrundede Lapper. Den grönland- 

 ske synes i denne Henseende at naerme sig meget til den i 

 det sydlige Grönland fundue Art: P. egalikensis Wormskj. 



Noget saerligt formet Nektarium har jeg ikke set hos 

 noget Exemplar, så lidt som Honniug; Ovariet sluttar helt 

 ta3t til Kronröret uden at lade Pläds till Nektarium. For- 

 modentlig dannes der dog Honning og ligesom i andre Til- 

 i'felde af Ovariets Grund. 



Endelig findes der også i Henseende til den relativa 

 Laengde af Stövdra^ere 02; Pistil en ret mterkelig Forskiel, 

 hvis Resultat er, at den grönlandske Form er tilpasset til 

 Selvbestövningf, den skandinaviske ikke eller i meojet mindre 

 Orad. Alle de grönlandske Blomster, som jcg undersögte, 

 viste Homogami, så vidt ses kunde; i en Knop, som var sin 

 Udspring nser, lå Pollenkornene löse og fuldt tidviklede i de 

 €ndnu lukkede Antherer, og Ärrets Papiller vare lige så 

 store som i en seldre Blomst; hos alle var Ärret i Höjde 

 med Antherer nes Midte (Fig. B); da Kronröret er meget 

 sna^vert, og Anthererne ligge taet op til Knapperne, er Selv- 

 bestövning uundgåelig; man finder Anthererne ludeude lidt 

 hen mod Ärret (Fig. B), og ser man ovenfra ned i Svfelget, 

 ses dette taet omgivet af de fem Knäpper (Fig. C). Kryds- 

 bestövnino; er selvfölorelis: ikke udelukket, men om den skal 

 medföre Befrugtning synes mig nsermest at afhsenge af, hvor 

 meget raskere Rörene af det fremmede Pollen kunne ud- 

 vikle sig fremfor af eget Pollen. På Ärret fandt jeg spirede 

 Pollenkorn samtidig med, at der var Pollen tilbage i Anther- 

 erne. De norske Exemplarer ere svagt proterandiske eller 

 måske undertiden homogame. Anthererne åbne sig meget 

 tidlig og, så vidt jeg har kunnet se, oftest lidt för Ärret er 

 fuldt modent. I blöt nogle ganske få Tilftelde blandt de 

 mangfoldige skandinaviske Blomster, som jeg har undersögt, 

 fandt jeg Ärret i nöjagtig samme relative Stilling som hos 

 de ojrönlandske. Resrelen er, at det er hö i ere end hos 

 disse; i nogle Tilfalde findes det i Höjde med Antherernes 

 övre Ende (Fig. E), i andre Tilfaelde indtil 1 mm. över disse 

 (Fig. I). I de förste Tilfaelde vil Selvbestövning endnu 



