BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANUL. BAND 12. AFD. III. N:0 2. 31 



for at trsenge ind i Blomsten og ned til Sporens Bund; Tan- 

 ken må vel ngevmest ledes hen på Mikrolepidopterer. Det 

 er muligt, at Blomsten besöges af sådanne; i den korte Tid, 

 i hvilken jeg har kunnet iagttaire den ude i Naturen, har 

 jog dog ingen bemjerket. Sandsynligvis er Besöget i ethvert 

 Tilfaslde meget sparsonit, og jeg formoder, at den naesten 

 udelukkende ved Selvbestövninsr må sastte Frufft. Jecr må i 

 Virkeligheden opfatte denne Art som en saerdeles god Selv- 



Fig. 9. Plngiiicula vlllosa L. 

 A, Plante i nat. St. B, Lfengdesnit gjennem en Blomst; st, en Stöv- 

 drager. C, en Blomst, set forfra med Udeliidelse af Hårene på Under- 

 ];eben. D, Pistil og Stövdragere {st), efter at Krönen er borttaget. E, 

 Overlteben med Pistillen og Stövdragerue. F, inden for Overlseben ses 

 forreste Arflig og Anthererne ovenfra. G. fra et lidt sksevt Lrengdesnit 

 gjennem en Blomst; den ene Stövdrager er gjennemskåven; det fibröse 

 Lag er antydet; de fleste Pollonkorn ere faldne ud; forreste Arflig har 

 ruUet sig tilbage. H, Ärret set ovenfra; den nedad vendte Lap er den 

 forreste. I, et Hår fra Uuderlfebens Midte. 



bestöver, og en Sammeniigning mellem den og de to andre 

 Arters Blomster frembyder i Henseende til Bestövniugsmåden 

 en ikke ringe Interesse. 



Pinguicala vulgaris og aljnna ere efter Axells Terminologi 

 »herkogame» Blomster; Selvbestövning er umuliggjort eller 



