BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 12. AFD. III. X:0 3. 5 



förloppet. I alla undersökta fall har hjertbladet haft antingen 

 en enda eller tre kärlsträngar. Deras antal varierar således. 

 — Ofverhuden i hjertbladet har klyföppningar i mängd. 



LILIIFLOR^. 



Inom denna ordning företer hjertbladet betydligt olika 

 former. Närmast öfverensstämmande med HelobieEe är tam. 

 Juncaceae. 



JuNCUS sp. Hjertbladet är långsträckt och försedt med 

 en nedtill sluten slida. Fröskalet qvarsitter länge. Se- 

 dan detta och fröhvitan aflägsnats, ser man en tydlig insnör- 

 ning, utvisande gränsen mellan den i fröet inneslutna delen 

 af hjertbladet och den öfriga delen (fig. 3). — Kärlsträng- 

 förloppet. En enda kraftig kärlsträng finnes i hjertbladet. 

 — Ofverhuden i hjertbladet är rik på klyföppningar försedda 

 med biceller med undantag af den i fröet insänkta spetsen, 

 som saknar hvarje spår af klyföppningar. Ofverhudcellerna 

 på hjertbladets nedre del förete den vanliga i longitudinal 

 riktning sträckta formen, men mot spetsen få de ett helt 

 annat utseende, bli först temligen isodiametriska, och i sjelfva 

 spetsen bli ytterväggarne starkt utbugtade och cellerna sträckta 

 i radiär riktning (fig. 3 ep.). 



Agave americana L. (fig. 10). Hjertbladet har nedtill 

 en kort öppen slida, genom hvilken stamknoppen bryter 

 fram, och det är upprätt liksom hos de föregående. Den i 

 fröet inneslutna delen visar en tydlig uppsvallning (fig. 11). 

 Då fröet faller af, skrumpnar denna uppsvälda del till sam- 

 mans. — Kärlsträngförloppet. Frän det hypokotyla interno- 

 diet utgingo i de undersökta fallen 6 kärlsträn oar till hjert- 

 bladslidan. Af dessa nådde ej alla spetsen utan upphörde efter 

 hand. Strax nedanför den uppsvälda delen funnos stundom 

 2, stundom 3 kärlsträngar, och genom den uppsvälda spetsen 

 funnos hos alla undersökta exemplar tvänne strängar, som 

 upphörde först några cellskikt under ofverhuden. — Ofver- 

 huden. Talrika klyföppningar finnas på den fria delen af 

 hjertbladet, men saknas i spetsen. De långsträckta ofver- 

 hudcellerna bli i spetsen isodiametriska. Någon sträckning 

 i radiär riktning är knapt märkbar, men ytterväggarne äro 

 utbuo-tade. 



