16 MARIA LEWIN, HJERTBLADETS ANATOMI HOS MOXOKOTYLEDONERXA. 



Cabyota urens L. (germ. remot.)- (Fig. 26). Hjertblad- 

 skaftet har en uppsvallning alldeles invid fröet. Fröhvitan 

 är ruminat, och hjertbladspetsen följaktligen starkt bngtad 

 (fig. 29). — Kårhträng förloppet. Till slidan gå omkring nio 

 kärlsträngar och fortsätta genom skaftet ut i den uppsvälda 

 spetsen. Der förgrena de sig (i ett fall, der 9 funnos i sli- 

 dan, funnos 20 på ett tvärsnitt midt igenom spetsen) och 

 böja ut mot periferien. Inga finnas i midten. De upphöra 

 den ena efter den andra utan att mötas och bilda något nät- 

 verk. — Ofverhitdcellerna i spetsen äro ordnade i fält, be- 

 roende påi deras delning. Hvarje fält eller cellgrupp här- 

 stammar från en enda cell (fig. 28). Tvärsnitt (fig. 27) 

 genom spetsen visa, att öfverhudcellerna äro temligen 

 isodiametriska med något utbugtade och förtjockade ytter- 

 väggar. 



Caryota sobolifera Wall. öfverensstämmer med C. urens 

 i groddplantornas yttre utseende, kärlsträngförgrening och 

 öfverhud. Dock upphöra icke kärlsträngarne i hjertblad- 

 spetsen efter hand, utan de sammansmälta med hvar andra, 

 bildande ett nätverk. 



Cham.edorea Maktiana H. Wendl. '). Hjertbladskaftet 

 är temligen kort, så att fröet kommer att sitta nära plantan. 

 Det är hvad Martius kallar »germinatio admotiva». Hjert- 

 bladspetsen sväller mycket upp. Hos en groddplanta, som 

 blott hade ett blad utom kotyledonen utveckladt, var nästan 

 all fröhvita absorberad; endast ett helt tunt skikt återstod 

 — ■ Kärlstrchigförlopjyet. Några kärlsträngar (i ett fall fyra) 

 gå till slidan och vidare ut i skaftet, förgrena sig något i 

 detta och ännu mera i den uppsvälda spetsen (i nyss nämda 

 fidl blefvo de ITV De ligga endast utmed periferien. — 

 Ofverhuden. Cellerna i hjertbladspetsens öfverhud äro ej ra- 

 diärt sträckta, men ha utbugtade ytterväggar. 



Cocos NuciFERA L. Den enda nyare afbilduing, som jag 

 känner till af den stora kokosnöten i groende tillstånd, är 

 den, som professor Warming-) lemnar. Som bekant utgöres 

 den yttre delen af fruktskalet af grofva fibrer, ordnade paral- 

 lelt med ytan, utom på det ställe, der växtämnet bryter ige- 

 nom, hvarest de lisf2:a radiärt. »Stenen;-, det inre af frukt- 



') Afbildn. af groddpl. af Ch. Schiedeana, finnes ho? MARTltrs. VoL 

 I, tab. Z, fig. III. 



^) Den almindelige Botanik. Kjobenh. 1880, p. 17."). 



