HIHANG till k. sv. VET.-AICAU. HANDL. BANJ) 12. AfD. 111. N:0 8. 17 



skalet, har på detta ställe ett litet parti, som lätt spränges 

 bort af växtämnet vid groningeB ^). Fröskalet är helt tunt, 

 och fröhvitan icke benhård, som vanligen är fallet hos pal- 

 merna, utan temligeu mjuk. Det är stenen, som här gör 

 samma tjenst, som den benhårda fröhvitan eljes. — Hjert- 

 bladspetsen blir i hög grad svampaktig (fig. 35), och dess 

 yta starkt och oregelbundet bugtad (fig. 34). — Kärlsträng- 

 föryreiangen har af brist på material ej kunnat undersökas. 



— Ofverhuden i spetsen har den hos palmerna vanliga for- 

 men. Cellerna bli således föga radiärt sträckta (fig. 36). 



Gocotj sp. En mycket mindre form än den föregående. 

 Både hjertbladslida och skaft äro korta (germ. admot.). 

 Tvänne lågblad följa efter hjertbladet. Dettas spets upp- 

 fyller till slut hela fröskalet. Dess yta är starkt bugtad. 



— Kärlsträngföj'loppet är det samma som hos Chamaedorea. 

 '— Ofverhudens celler i spetsen bli obetydligt sträckta i la- 

 diär riktning, men ha utbugtade ytterväggar. 



B. Följande arter ha hjertbladskaftet fästadt vid slidans 

 nedre del: Sabal Havanensis, Pritchardia filamentosa och Brahea 

 filamentosa. 



Sabal Havanensis Lobd. (fig. 30). (Blott ett exemplar 

 är undersökt.) Hjertbladslidan är sluten, skaftet är temligen 

 långt och slidan af ungefär samma längd som detta (germ. 

 remot.). — Kärhträngförioppet. Den hypokotyla mellanledens 

 kärlparti afgaf hos det undersökta exemplaret fem strängar 

 till slidan och derefter (något högre upp) fyra till skaftet. 

 Af dessa senare grenade sig ett par, så att skaftet fick sex 

 strängar ordnade i krans. I slidans mot skaftet vända del 

 tillkommo två strängar, som icke tycktes stå i något sam- 

 band med de öfriga. Af slidans kärlsträngar nådde ej mer 

 än två den öfre delen. De öfriga sammansmälte med hvar 

 andra och upphörde redan i slidans nedre del eller på dess 

 midt. — Öfv€7'huden. Ofverhudcellerna i hjertbladets spets 

 voro något litet radiärt sträckta, och ytterväggarne utbug- 

 tade. Klyföppningar saknar hjertbladet alldeles. 



Pritchardia filamentosa H. Wendl. (fig. 31). Slidan är 

 temligen lång och sluten, skaftet kort (germ. admot.). Ett 



') Se Pfttzkr 1. c. sid. 3G. 



