BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAXD 12. AFD. III. N:0 3. 23 



sträckning, så ha vi kärlsträngförloppet hos riset. — Ofverhadeii. 

 Ett väl utveckladt epitel finnes på scutellum med celler, som 

 blifva4 — 5 gånger så långa som breda (fig. 48) ^). — Ligula finnes. 



Festuca ELATIOR L. Mellanleden blir betydligt lång (fig. 

 50). — Kärlsträngförloppet öfverensstämmer alldeles med det 

 samma hos riset. — Ligula finnes. 



B. Zea Mais L. Scutellum är betydligt bred och har pä 

 den konvexa sidan en puckel. Ligula saknas, men på stam- 

 men finnes en uppsvallning midt emot det ställe, der scutellum 

 sitter fästad. — Kärlsträngförloppet (fig. 51). Genom mellan- 

 leden går ett centralt kärlparti (fig. 54), som i dess öfre del 

 utskickar tvänne hvar andra motsatta strängar till slidan (fig. 

 52, a). Hvad scutellum beträffar, så visar ett tvärsnitt genom dess 

 nedersta fria del ingen kärlsträng; något högre upp synas flera 

 sådana, och ännu högre upp ser man en kraftig sträng böja 

 ut från centralcylindern till scutellum. Vid fortsatta tvärsnitt 

 genom scutellums öfre del finner man hela tiden en kraftig 

 sträng. Förloppet är alltså, att en kraftig sträng går ut i scu- 

 tellum långt nedanför de strängar, som gå till slidan, böjer sig 

 i rät vinkel uppåt och utskickar samtidigt flere svagare grenar, 

 som breda ut sig i scutellums nedre del. Den sträng, som 

 går upp i scutellums öfre del, förgrenar sig ej. — Två bi- 

 rötter anläggas ungefär på samma höjd som kärlsträngen till 

 scutellum utgår och på den sida af stammen, som vänder mot 

 denna. Dessa båda birötter komma således att ligga mellan 

 stammen och scutellum. — Öfverhuden har ett epitel (fig. 

 53). Dess celler bli 4 — 5 gånger så långa som breda. 



HoLCUS SORGHUM L. Mellanleden blir ännu längre än hos 

 Festuca, v. Tieghem säger ända till 6 cm (fig. 55). — Kärl- 

 strängförloppet öfverensstämmer alldeles med det samma hos 

 majsen, utom deruti att den kärlsträng, som går till scutellum, 

 förblir ogrenad. — OfverhudceUerna på scutellum bli 2 — 3 

 gånger så långa som breda. 



Bromus secalinus L. har en ytterst kort mellanled. — 

 Kärlsträngförloppet öfverensstämmer med majsens med den 

 skilnad blott, som härrör från den korta mellanleden. Vid 

 successiva tvärsnitt genom denna och scutellum är det blott 

 några tunna snitt mellan det, som visar den kärlsträng, som af- 

 går till scutellum, och det, som visar slidans båda strägar. — Of- 

 verhudens celler i scutellum bli något mer sträckta än hos Holcus. 



') Se Sachs 1. c. Taf. 5 fig. 6. 



