B LINDMAX, SKANDIX. 1'JELLVÄXTERNAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



genom insekterna, en förut saknad betydelse. De undersök- 

 ningar öfver samma ämne, som ytterligare gjordes af Darwin 

 sjelf, HiLDEBRAND ocli Delpino, gingo också framförallt ut 

 på att bekräfta den KNiGHT-DARWiN'ska lagen: »ingen organisk 

 varelse befruktar sig sjelf under ett obegränsadt antal genera- 

 tioner.» HiLDEBRAND (»Dic Gesclilechtervertlieilung», 1867, sid. 

 83) kommer till det resultatet, att »i ett öfvervägande flertal 

 fall undvika blomväxterna sjelfpollination och sjelfbefrukt- 

 ning», ty deraf skulle menliga följder uppstå för fruktbild- 

 ningen och afkomman. Delpino utsträcker (»Sugli apparecchi 

 della fecondazione», 1867) Darwins lag derhän, att växterna 

 öfverhufvud afsky sjelfbefruktning, ty »i allmänhet är blomman 

 en inrättning, der alla organ tjena dichogamien» (»dichogami» 

 här fattad i en annan betydelse än den ursprungliga Spren- 

 GEL'ska och liktydig med korsbefruktning i allmänhet). — 

 Denna förklaring af blommans byggnad gick tydligen i en 

 ensidig riktning och lät sig ei väl förena med vissa allmänt 

 kända fakta, som också tjenade flere författare, t. ex. H. v. 

 MOHL, till argument emot den Knight — ■DARWiN'ska satsens 

 allmängiltighet. Det var först Axell, som (anf. arb., sid. 88, 

 följ.) löste frågan genom sitt bestämda uttalande: »befrukt- 

 ning med eget pollen leder visserligen till sämre resultat, 

 men naturen säger oss tydligt genom kleistogami och andra 

 ombildningar af denna art, att hon finner en mindre god 

 befruktning bättre än ingen.» — Då H. Muller inträdt på 

 detta område för att komma till en säkrare insigt om orsa- 

 kerna till de många vexlande blomformerna, förutsätter 

 han intet annat än den KNiGHT-DARWiN'ska lagen, så långt 

 densamma på grund af experiment var oomtvistlig, eller så- 

 lunda formulerad: »korsbefruktning lemnar en afkomma, som 

 besegrar den genom sjelfbefruktning frambragta, ifall båda 

 sammanträffa i kampen för tillvaron»; men fordrar derjemte 

 så fullständiga observationer som möjligt öfver blomväxterna 

 i vexelförhållandet till befruktningsförmedlarne. jMuller kom- 

 mer snart till den slutsatsen, att det som bestämmer blommor- 

 nas byggnad i och för befruktningen är afpassningen efter 

 insekterna. 



År detta fallet, och är det förut ådagalagdt, att kors- 

 befruktning är den fördelaktigaste, så måste — säger Muller 

 — de blomformer vara särdeles fördelaktiga, der sjelfbefrukt- 

 ning är förhindrad, dock endast med ett vilkor: att tillräck- 



