12 LINDMAN, SKANDIN. FJELL VÄXTERNAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



för hvarje enskildt fall förvissat oss om, att den ej omöjlig- 

 göres af blommans byggnad. 



Vi vilja nu betrakta de inrättningar hos blommorna 

 sjelfva, som kunna vara af betydelse för korsbefruktningen. 



Blomraornas färg. 



Den som besökt en tjelltrakt, forskare såväl som turist, 

 instämmer vanligtvis i det allmänna omdöme om fjellvegeta- 

 tionen, att dess blommor äro prydda af högre och renare 

 färger än på låglandet. ]Man beherskas nemligen lätt, 

 isynnerhet efter en kort bekantskap med fjellfloran, af de 

 starka intryck, man får af några för fjellregionen egendom- 

 lisa former, hvilkas blommor verkligen eo;a såväl en högst 

 sirlig gestalt, som en ovanligt ren och skön färg. Från våra 

 fjelltrakter kunna tjena såsom exempel: Gentiana nivalis, 

 Veronica saxatilis, Viola bijiora, Saxifraga oppositifolia. Vissa 

 yttre omständigheter bidraga dessutom utan tvifvel ganska 

 väsentligt till fjellbloramornas eflektfulla framträdande. Först 

 och främst atmosferens renhet och tunnhet, som öfverhufvud 

 ger hela fjell- eller alplandskapet en stor färgrikedom och 

 glans. Vidare, såsom man ofta framhållit, den omgifning, i 

 hvilken högfjellsfloran blommar, den nakna jorden, de mörka 

 skiffrarne eller de ödsliga lafFälten, der de oväntadt upp- 

 trädande blommorna synas i förhöjda färger. Afven bidrager 

 härtill den relativa litenheten hos de vegetativa delarne och 

 ståndets ofta talrika, tätt hopträngda blommor. 



Men oafsedt dessa omständigheter står det fast. att denna 

 vegetation verkligen frambringar blomfärger af betydlig styrka. 

 Ett sådant förhållande är kändt redan för Alperna. A. Kerner ^) 

 anför flere exempel derpå. Bonnier och Flahault ^) upp- 

 räkna efter A. Pellat några exempel från Alperna på färg- 

 intensitetens tilltagande med höjden öfver hafvet. Afven 

 H. Muller ^) har genom särskildt aktgifvande derpå kommit 

 till den öfvertygelsen, »att alpblommorna öfverhufvud äro 

 något intensivare och mera glänsande till färgen än de på 

 låglandet». För Skandinavien observerades de alpina väx- 

 ternas färgrika blommor redan af Linné ^), som i korta, men 



') Die Cultur der Alpenpflanzen, 1864, sid. 18, följ. 



*) Observations etc. (se ofvan), sid. 19. 



*) Alpenblumen, sid. 563. 



*) Flora lapponica, ed. 2, 1792 (se isynn. pag. XXI). 



