BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 12. AFU. III. N:0 6. 15 



Hvad beträffar orsaken till blommornas storlek och prå- 

 lande färger uti Alperna, så har först C. Nägeli^) stält detta 

 förhållande i samband med insekternas sparsamhet i den al- 

 pina regionen, hvarför ansträngningarne från växtens sida 

 att locka desamma måste ökas. H. Muller, som funnit, att 

 insektbesöken i Tyroler- och Schweizeralperna äro minst lika 

 talrika som på det tyska låglandet, förkastar denna Mägelis 

 åsigt och anser, att de förstärkta blomfärgerna derstädes böra 

 förklaras med tillhjclp af selektionsteorien, d. v. s. såsom 

 framgångna af en allt mer stegrad afpassning för den grupp 

 af insekter, som i Alperna spelar största rolen vid besöken 

 i blommorna, nemligen fjärilarne. Dessa »Zlichtuugspro- 

 ducte» (urvalsprodukter) borde väl hafva utbildats under en 

 iemförelsevis sen tid eller efter det att alpfioran genom för- 

 ändrade naturförhållanden blifvit olik låglandets. Denna 

 teori har ingen sannolikhet för sig med afseende på de nord- 

 liga fjelltrakterna, der insektbesöken, såsom jag ofvan fram- 

 hållit, hafva en långt ringare betydelse; och redan i Alperna 

 måste MiJLLER") uppgifva densamma beträffande några ura- 

 bellater med röda blommor, hvilkas färg ej kan förklaras 

 såsom en »urvalsprodukt;^ (dessa växter hafva nemligen »flug- 

 blommor»). Dessa frågor äro äfven vidrörda af några andra 

 forskare. Grisebach^) anmärker, att liksom vi ej känna 

 nåti"on annan bestämmelse för blomkronans färs än att leda 

 insekterna, likaså finna vi blommorna större och lifligare fär- 

 gade i samma mån som genom vinterns tilltagande längd in- 

 sekterna blifva fåtaligare. iMot denne författare vända sig med 



humusrik och derför i besittning af ringa värmekapacitet, afger en stor 

 mängd värme åt växterna. Hans rent fysiska betraktelser äro emellertid 

 otillräckliga att förklara de växtfysiologiska frågorna; ljusets af värmen 

 oberoende inverkan på växternas näringsarbete kan icke vidare bestridas. 

 — Fearnley har likaledes gjort den invändningen, att solen utstrålar 

 både värme och ljus i oskiljaktig förening, så att >der det senare är 

 störst, är också den förra störst. > Huru riktigt detta än är, så följer 

 dock ej deraf, att bådadera skola i lika hög grad göra sig gällande. 

 Deraf att t. ex. polarländerna ej äro varmare än tropikerna kan man ju 

 ej draga den slutsatsen, att de förra icke kunna hafva mottagit en högst 

 betydlig ljusmängd. Den värme, som tillströmmar dem, förbrukas nem- 

 ligen till stor del såsom issmältningsvärme, ty solstrålarne träffa en under 

 vintern starkt afkyld jord. På samma sätt skall en jemförelse mellan 

 södra England och norra Frankrike, som ligga vid samma latitud, visa,, 

 att det förra af helt naturliga orsaker har en lägre sommartemperatur 

 än det senare; månne England derför också åtnjuter en mindre stark 

 belysning af solen? — 



') Entstehung und Begriff der naturhistorischen Art, 186.5, sid. 24. 



^) Alpenblumeu, sid. 484. 



^) Die Vegetation der Erde, I, sid. 50. 



