18 LINDMAN, SKANDIN. FJELLVÄXTERNAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



Euphrasia ojjicinalis — blr ofta rent hvita. 



Gentiana campestris — likaledes; violettblommiga stånd vanligen 

 med mörkt brunvioletta skärmblad. 



Gentiana nivalis — blr ofta livita enl. Blytt. 



Geranium silvaticum — blr i allmänhet mörkt purpurvioletta, 

 stundom blekare violetta ända till hvita. Undantagsvis träffas de ljust 

 rosenröda. 



Geum rivale — träffas ej sällan såsom ji palliduni med hvit- 

 gula kronblad. 



Melandrium pratense — blr stundom rosenröda. 



» silvestre — blr oftast mörkt och praktfullt karmin- 



röda med mörkt brunröda skärmblad; variera något i färgstyrka; 

 sällan hvita (900 m). 



Myrtillus nigra — blr i högfjellsregionen oftast mörkt röda, 

 starkt glänsande. 



Pedicularis Oederi — blr mörkare eller ljusare gula, med eller 

 utan en röd fläck på öfverläppens sidor. 



" PhijUodoce civndea — stundom hvitbiommig enl. L.estadius. 



Pinguicula vulgaris — tillfälligtvis blekare rödviolett med det 

 hvita fältet i svalget mera utbredt (050 m). 



Polemonium ccerideitm — blr någongång livita. 



Polygonum viviparum — blr stundom rosenröda (enstaka in- 

 divid), 



Ranunculus acris — blr stundom blekare svafvelgula. 

 » repens — blr stundom orangegula. 



Rhodiola rosea — blr blekgula eller orangeröda. 



Saxifraga aizoides — rent gula, rödfläckiga, orangegula och 

 mörkt orangeröda blr om hvartannat lika allmänna. 



Saxifraga rividaris — blr stundom rödletta. 



» oppositifolia — någongång nästan livitblommig. 



Silene acaulis — varierar från starkt karmiarödt till blekaste 

 Ijusrödt. 



Silene infläta ^— det stora fodrets färg, som vanligen är blek- 

 röd, blir stundom blekgul. 



Taraxacum officinale — före^commcr genom hela Foldalen och 

 på Dovrefjell med utomordentligt stora korgar af starkt rödgul färg. 



Thalictrum alpinum — det flyktiga hyllet än grågrönt, än grårödt. 



Trientalis ettropcea — blr ofta blekröda. 



Veronica alpina — sällan hvitbiommig (Blytt). 



» saxatilis — någongång dels hvitbiommig, dels rosen- 



röd; i båda fallen eger den mörkröda ringen i svalget oförändrad 

 styrka. 



Hav kunna äfven anföras: 



Aira fiexnosa, 



Anthoxanthnin odoratum, 



Festuca ovina, 



Phlexim alpinum, 

 som på de högre belägna fjellslätterna få svartröda eller svartvioletta 

 vippor, livilka i lägre trakter äro blekare eller mera grönaktiga. 



