BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 12. AFD. III. N:0 6. 19 



Några arter visa en stark färgvexling under blomningens 

 fortskridande: 



Mulgedium alpinum — de rent mörkblå korgariie öfvergå i 

 rödviolett. 



Myosotis silvatica — samma färgföljd som hos närstående arter. 



Phyllodoce ctjerulea — nyss öppnade blr af klart violett färg, 

 som i brämets närhet är lifligt karminröd; äldre blr blekare blåaktiga. 



Primula scotica — i samma flock ses de unga blrna lysande 

 karminröda, de äldre bleknande blåvioletta. 



Pulsatilla vernalis — kalkbladens utsida blir vid blomningens 

 slut starkare rödviolett. 



Ranunculus glacialis — likaledes, mörkt, något smutsigt kar- 

 minröd. *) 



Saxifraga nivalis — kronblad likaledes allt mer rodnande. 



Veronica saxatilis — efter blomningen öfvergår den blå färgen 

 stundom till blekt violettrödt; sådana blr äro tvifvelsutan obefruktade 

 (åtminstone såg jag en del sådana icke utbilda frukt); i annat fall 

 afkastas kronan ännu friskt blå. -) 



Färgvariationerna hos samma art bero sannolikt till stor 

 del på jordmånen."^) Vi känna dock ännu för litet om den 

 betydelse, som jordmånens kemiska beskaffenhet eger för 

 växtfärgerna, för att kunna med större bestämdhet yttra oss 

 om denna fråga; tillräckliga experiment för dess afgörande 

 saknas. F. Hildebrand*) vill förutse, att ett direkt infly- 

 tande ensamt af en förändrad jordmån i och för uppkomsten 

 af en bestämd färg blott sällan skulle kunna konstateras. Dock 

 bör omnämnas det resultat, som Kerner") redan 1864 af dit- 

 tills gjorda iakttagelser erhållit, nemligeu att växter från en 

 kalkrik jord vanligen hafva ljusare och mattare blomfärger 

 än parallelformerna på en kalkfri jordmån. 



') H. MtJLLER, Alpeublamen, sid. 129, beskrifver denna färg, men 

 hänför den af misstag till blomningstiden. Rätta förhållandet angifves 

 redan i Blytts Norges Flora, III, 187G. — De blommor, om hvilka Mul- 

 ler talar, voro tydligen öfverblommade. Hans öfverdrifvet selektioni- 

 stiska ståndpunkt narrar honom att äfven på detta fall tillämpa hypo- 

 tesen, att den röda blomfärgen uppkommit genom »Zlichtung» af fjärilar! 



-) Särdeles skarp är den täcka målningen på brämflikarne af An- 

 dromeda polifolia. Hela kronan är i knoppen lifligt rosenröd och blir 

 sedan blekröd, men af de 5 flikarne är 1 hvit. 1 röd och de 3 öfriga 

 delade i ett hvitt fält (spetsen eller ena kanten) och ett rödt (vanligen 

 nedre hälften), en färgteckning, som torde hafva uppkommit under knopp- 

 läget. 



') Jordmånen är på Dovre särdeles gynsam för vegetationen. Berg- 

 grunden består till största delen af mjuka lerskiflErar med kristaller af 

 hornblende etc. och är således rik på olikartade kemiska grundämnen. 

 Dovre och några närliggande fjelltrakter äro också utmärkta af sin art- 

 rika fjellflora och sin yppiga växtlighet. 



'') Die Farben der BlUthen. sid. .59. 



*) Die Cultur der Alpeupflanzen, sid. 83. 



