22 LINDMAN, SKANDIK. FJELLVÄXTERNAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



äro emellertid så allmänna och ymniga uti lägre fjälltrakter 

 (björkregionen), att den nämnda färgtonen der alltid kommer 

 att spela en mera framstående rol, än man förut uppmärk- 

 sammat.^) 



Skulle vi härifrån stiga upp i högfjellsregionen, ofvan 

 skogsgränsen, måste vi taga i öfvervägande Schubelers ytt- 

 rande^): »Et Drag af rödt er gjerne karakteristisk for Fjeld- 

 veofetationen». Om vi för hela den region, som böriar öfverst 

 i björkskogsbältet och sträcker sig upp öfver de trädlösa laf- 

 hedarne (på Dovrefjell ungefär 900 — 1500 m), beräkna efter 

 de olika färgerna de insektblomraiga arternas antal (dock 

 med afdrag af några få, mycket sällsynta arter); så finna vi 

 på Dovrefjell och de dermed sammanhängande högfjellen 

 söderut till Valders (således Rondarne, Vaage-, Loms-, Jotun- 

 fjellen o. s. v.) följande proportioner: hvita 53, gula 33, röda 

 47, blå och violetta 34. En dylik beräkning är här temligen 

 berättigad, enär arterna genom vegetationens gleshet på hög- 

 fjellet kunna anses vara ungefär likformigt utbredda. (Såsom 

 rödblomraiga upptagas — se ofvan — Carum Carvi, Angelica 

 silvestris, Empetrum nigrum; såsom hvitblommig deremot t. ex. 

 Menyanthes trifoliata; Hieracia äro upptagna såsom 1 art). 

 Beräkningen brister dock deruti, att arter särhållas, som egent- 

 ligen äro af alldeles samma typ och växa tillhopa, komplette- 

 rande hvarandra. Utom Hieracia, till hvilka älven Leontodon 

 och Taraxacum böra föras, kunna såsom exempel på dylika 

 former anföras Erigeron alpinus och iinijlorns, Primula scotica 

 och stricta, Cerastiu7n-B.YteYna, Draba-avterna, Potentilla nivea 



') Flere liknande exempel kunna anföras från låglandet. Jag vill 

 först erinra om Gotlands vegetation. På slåtterängarne förherska i all- 

 mänhet både genom sin storlek och genom individernas mängd flere röd- 

 violetta orchideer (Orchis mascula, Morio, militaris. aitffustifolia, macvidta 

 va. fl.). På åkerrenar, i trädesåkrar och täppor o. s. v. dominerar den ofant- 

 ligt ymniga och rikt blommande (blå) Cichorium Intybus. — Kring Upsala. 

 mot Mälarsidan, äro tidigt om våren af allmännare arter de blå och röda 

 blommorna lika ymniga som de gula: å ena sidan Anemone Hepatica, 

 Pulsatilla vulgaris, Myosotis stricta, Co fijdalis- arter: å den andra Gagea- 

 arter. Ficaria raniinculoidcs, Primula ojficinales, Tussilago Farfara. — 

 Utanför Throndhjemsfjorden i Norge träffas vid hafvet en låg. sandig 

 trakt, Örlandet. Den vegetation, jag der såg (1880) på trädesåkrarne och 

 ruderatplatserna. bestod af några få arter, som i rena, täta bestånd grup- 

 perat sig till enfärgade fält öfver betydliga vidder sålunda: hvitt Matri- 

 caria inodora, rödt Melandrium silrestre och Fumaria ojKcinalis; blått 

 Lycopsis arvensis och 3/yosotis arcensis. 



^) Växtlivet i Norge, sid. 71. 



