BIHANG TILL K. SV, VET.-AKAD. HANDL. BAND 12. AFD. III. N:0 6. 23 



och verna o. s. v. Pä grund häraf gestaltar sig förhållandet 

 enligt min beräkning egentligen så: 



'hvita 46, gula 32 ' röda 42, blå (viol.) 33 



summa 78 summa 75. 



De 4 hufvudfärgerna äro sålunda föga olikformigt represen- 

 terade. Då emellertid talrika hvitblommicra »erna blifva röd- 



o o 



letta, den gula färgen rödgul, och då flere af de såsom blå 

 upptagna (Bartsia, Phyllodoce, Pivguicula, Aconitiun m. fl.j äro 

 m. e. m. violetta, får den röda färgen en afgjord öfvervigt. 

 Ett konkret exempel må här bifogas, nemligen från 

 vegetationen på den vidsträckta, relativt torra, jemnt och 

 långsamt stigande fjellslätten nedanför Storhö på sydligare 

 delen af Dovrefjell. Af den sparsamma flora, som der för- 

 drog de ogynsamma klimatiska och lokala förhållandena vid 

 1,200 m höjd uti lafbältet, har jag upptecknat alla de arter, 

 som ej förekommo enstaka utan egde något större individ- 

 rikedom eller ock bildade bestånd. De voro endast följande: 



Hvithlommiga: Aretostaphylos alpina. 



(rödletta) » Uva nrsi. 



Vaccinium Vitis idcpo. 

 Gulblomraig: Viola biflora. 



Rödblommiga : Azalea procumbens. 



Empietrum nigrum ^). 

 Myrlillus nigra (färgvar., se ofvan). 



> idiginosa. 

 Silene acaidis. 

 Blåblommig: Phyllodoce cceridea. 



Färglösa entorno filer: Salix glauca. 

 » herbacea. 

 » Lapponum. 

 » reticidata. 

 Anemofiler: Betida nana. 



C ar ex rigida. 

 Festuca ovina. 

 Jiincus trifidus. 

 Juniperus communis *nana. 



Detta exempel visar, hurusom den röda färgen har en 

 afgjord öfvervigt och tillika att den hufvudsakligen repre- 

 senteras af växter, hvilka allestädes bland de högre fjell- 

 växterna förherska till individantal, nemligen ljungväxterna. 



'),Entomofil? 



