30 LINDMAN, SKANDIN. FJELLVÄXTERNAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



I detta afseende råder öfverensstämmelse med alpfloran. Hos 

 många af de nyss uppräknade arterna funno vi en doft, som 

 närmast liknar honung. Det är derför sannolikt, att det hos 

 dessa ej är eteriska ämnen, som förorsaka vällukten, utan 

 blommans stora honungsmänojd. Uti många arters blommor 

 fann jag denna senare högst betydlig, särdeles hos Ericineerna, 

 Salices, flere Saxifrager m. fl.; jag saknar dock mätninorar för 

 en jemförelse med låglandet. 



Vi hafva således häruti ännu en anordning, hvilken likt 

 de föregående ej kan tydas annorlunda än såsom en högt 

 uppdrifven afpassning för insekterna. Hvad angår blommor- 

 nas doft, som nyss behandlats, åsyftar den väl otvifvelaktigt 

 just insekternas vägledande; och någon annan betydelse kan 

 den ej i dessa trakter ega ^). På det tydligaste har jag iakt- 

 tagit dess bestämmelse med afseende på den välluktande 

 Pedicalaris lapponica. Denna växer ofta alldeles dold under 

 Juniperus nana, Salix glauca o. a., men humlorna, som be- 

 söka den, störta sig genom snåren rakt på blommorna, väg- 

 ledda af deras doft. På samma sätt finna de blommorna hos 

 Arctustaplvjloi Uva ursi och Mijrtillu^ uliginosa, ehuru dolda 

 på undersidan af de genom fjellformernas uedliggande växe- 

 sätt till marken tryckta grenarne. Utan tvifvel ega blom- 

 besökande insekter ett finare luktsinne, än vi ana. Särskildt 

 humlorna afsöndra ju sjelfva, mest då de infångas eller oroas, en 

 egendomlig, mycket stark lukt; så äfven åtskilliga fjärilar. — 

 Hvad angår honungsafsöndringen, så är väl dess bestämmelse 

 om möjligt ännu tydligare. 



Att dessa »lockmedel» verkligen äro en afpassning för 

 insekterna och således skola tjena korsbefruktningen, följer 

 ej allenast af jemförelsen med lägre, insektrika trakters Hora, 

 utan ock af den för korsbefruktning afsedda byggnad (resp. 

 herkogami), befruktningsdclarne ega hos flere fjellväxter, så- 

 som ses i nästa afdelning. Dessutom visa några växter den 

 ställning hos sina blommor, hvarigenom dessa blifva lättast 

 synliga och åtkomliga. Viola biflora, växande invid tufvor 

 eller på sluttningar, vänder sina blommor så, att de alla 

 vetta utåt mot det fria och mot ljuset. Några arter, som 

 med långskaftade blommor växa på öppna platser, hafva 



O Bonnier är af en annan åsigt hvad de eteriska oljorna beträffar. 

 Han anför många skäl för sin mening, men lika starka skäl tala för den, 

 som han förkastar (Les nectaires, uti Ann. d. se. nat., 6 sér., t. 8, 1879 

 sid. .55). 



