BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 12. AFD. III. N:0 6. 41 



på tätt växande individ. Ett liknande förhållande egde i någon mån 

 rum äfven för Caltha palustris, Potentilla verna, Taraxacum officmale, 

 som sågos jemte R. acris på ängarne och sätervallarne. Dock synes 

 Ranunculus hafva företrädet genom sin oljeaktigt glänsande färg,, 

 hvarigenom hela blomman synes fuktig liksom af nektar (hos Caltha 

 saknas denna oljeglans; kalken är sammetsartadt gul). — Besökare å. 

 R. acris: flere arter flugor ^^ g, ^ ;, ^^7, \; ^^ g en stekel, .^^/an^us 

 nothus; ^^ -j en perlem orfjäril, Argynnis Påles (sugande); '^'^ Arg. 

 Aglaja. 



Ranunculus pygmaeus Wg. 



Homogam. 



I de större (7 mm vida) blommorna, tafl. I, fig. 7, A, är 

 redan före anthereruas öppnande pistillsamlingen så hög och 

 kullriof, att blott de lässt befintlisra märkena komma i bero- 

 ring med ståndarne. I de smärre (4 mm vida) blommorna, 

 fig. 7, B, är deremot pistillsaralingen fåtalig och så låg, att 

 anthererna nå i jemnhöjd med densamma. Vid sitt öppnande 

 är blott en och annan af ståndarne böjd utåt mot kronbla- 

 den (såsom hos de mera storblommiga arterna är regel); de 

 flesta förblifva tryckta intill pistillerna, och då anthererna 

 hos denna art knappast äro extrorsa, kan någon sjelfpollination 

 lätt ske. 



Ranunculus hyperboreus Rottb. 



Homogam. 



Liknar mycket föregående, men blomman genomgår dock 

 först ett kort hanstadium (den outvecklade pistillen ses tafl. 

 I, fig. 8, a). Äfven här äro ståndarsträngarne korta och 

 föga utåtböjda och många antherer derför tryckta intill de 

 blommande märkena, tafl. I, fig. 8, h. Flertalet pistiller sitta 

 dock så mycket högre än anthererna, att de omöjligen kunna 

 nås af deras pollen. De nedersta pistillerna blomma först. 

 — Blommans delar vexla till antalet; en del blommor hafva 

 5 foder- och kronblad och omkring 20 ståndare ; andra 3 

 foder- och kronblad och några få ståndare. 



Ranunculus auricomus L. 



Förekom i största ymnighet på gödslade ängar vid 900 m. 

 Befans i motsats till de två föregående vara proterogynt 

 homogam, i det redan vid knoppens öppnande märkena 



