42 LINDMAN, SKAXDIN. FJELLVÄXTERNAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



blomma åtminstone med sina yttersta spetsar och anthererna 

 först senare öppna sig; märkena förblifva sedan friska under 

 hela blomningen. 



Genom proterogynien blir det möjligt att, på grund af 

 ståndarnes litenhet under första stadiet, en besökande insekt 

 (någon fluga) kan afsätta medfördt pollen på de åt alla håll 

 utböjda märkena. Under det senare homogama stadiet in- 

 träffar utan tvifvel spontan sjelfpollination, ty de långa hak- 

 formiga märkena äro böjda ut bland de mjöliga anthererna, 

 hvilka de just beröra, enär ståndarsträngarne här äro mycket 

 korta. 



Såsom bekant äro endast undantagsvis alla 5 kronbladen 

 likformiort utvecklade. På Dovre vexlar deras längd från 

 några mm till 1.5 cm och deras inbördes storlek vexlar lika- 

 ledes i alla sammanställningar; foderbladens längd kan uppgå 

 till 10 ram. Tafl. I, fig. 9, A, visar en medelstor, temligen 

 regelbunden blomma. Muller (Befr., sid. 117, fig. 37) af- 

 bildar flere olika utvecklingsgrader af kronblad med vex- 

 lande form hos nektariet och anmärker den minsta formens 

 likhet med kronbladen (honungsgömmena) hos Erantliis 

 hiemalis. Hos de blommor, jag undersökt på Dovre, berodde 

 emellertid förändringen i form och storlek derpå, att dessa 

 smärre kronblad stå på öfvergången till ståndare; alla öfver- 

 gångar funnos med m. e. m. utbildade pollenrum. Se fig. 

 9, B, 1 — 6. Deremot återfann jag aldrig de former, som 

 Muller af bildar (Befr., fig. 37, 6 — 9); äfven hans af bildning 

 af det normala kronbladet synes mig oriktig. 



Besökare: - -, ^ . flugor, delvis ytterst små; -• en hvitfjäril. 

 Pieris Napi ab. Bryoniiv, som derpå besökte Cerastiiim alpinum, 

 Taraxacum, Draba hirta *incanohirta och Primula scotica. 



Ranunculus niralis L. 



Proterogvnt homogam. 



Iakttogs vid 1,500 m (Söndre Knudshö, ^^y^), der arten 

 växte så ymnigt, att marken syntes gul. 



Hos alla ex. blommade märkena eller voro de delvis öfver- 

 blomraade; anthererna hade blott i en del blommor börjat 

 blomma. Blommans gestalt visar betydlig olikhet med 

 t. ex. R. acris. Hos denna senare är kronan vidöppen, stån- 

 darne långa, men pistillsamlingen (vid 900 m) utomordentligt 



