44 LINDMAN, SKANDIN. FJELLVAXTERNAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



mig derför ej komma till användning. De öfverblommade 

 ståndarne äro styft och rakt riktade utåt intill kalkbladen. 



Besöktes stundom (vid 900 m) af temligen talrika, små och medel- 

 stora fiugor, som sågos alldeles gulpudrade af frömjölet. En del af 

 dem tycktes eftersöka honung mellan ståndarsträngarnes baser. 



Pulsatilla rernalis Mill. 



Proterogynt homogam med kortvariga märken. Befans 

 af RiccA (Atti, XIV, sid. 247) vara i högsta grad proterogyn, 

 af Muller (Alp., sid. 125) svagt proterogyn. 



Blomman är den största inom vår fjellflora, ända till 6 cm 

 vid, och en af fjellens skönaste prydnader med de hvita 

 kalkbladen, som utvändigt rodna, det blåröda, af långa brons- 

 glänsande silkeshår klädda svepet och den röda, hvitludna 

 stängeln. Kalken är under blomningen vidöppen i motsats 

 till P. vulgaris, der blott kalkbladens spetsar äro utböjda och 

 mellan sig lemna en tråncr incjåno'. 



Vid 900 — 1,200 m fann jag blomman lik P. vulgaris deri, 

 att märkena blomma först, derpå blifva samtidiga med anthe- 

 rerna, men slutligen vissna under det de sista, innersta stån- 

 darne blomma. Genom denna anordning blir det svårligen 

 möjligt för pollen att träffa märket utan tillhjelp af vare sig 

 vinden eller insekter. 



Af insekter såg jag i blomman små myror, Formica fusca, och 

 en fluga. 



Thalictruiii alpinnm L. 



Anemolil, proterogynt homogam (homogam enl. Axell, 

 An., sid. 104). 



Före blomningen äro ståndarne långt utskjutande, men 

 pistillerna skyddade inom de små klocklikt slutna kalkbladen 

 (blomman lutar). Långt före anthererna utveckla sig mär- 

 kena, men deras friskhet varar ännu då de förra sprida det 

 rykande frömjölet, och emedan kalkbladen samtidigt utspärras, 

 är det isynnerhet under detta homogama stadium, som mär- 

 kena komma att emottaga frömjöl. 



Aconitum Lycoctonum L. 



Proterandrisk (Axell, An., sid. 34, fig. 4). Blomkronans 

 (hjelmens) dimorfism samt befruktningen genom humlor be- 



