BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 12. AFD. III. N:0 6. 51 



culus auricomus). Blommorna äro genom sin storlek och stjelkens 

 uppräta växt långt mera påfallande än de hos C. trigyinim, men ega 

 ej dessas starka, söta lukt. 



Silenaceee. 

 Wahlbergella apetala (L.) Fr. 



Dimorf; proterogynt homogam. 



Af denna kring Kongsvold på Dovre (omkring 900 m) 

 mycket ymniga art fann jag tvenne blomformer, den ena 

 större, men oansenligare och med kortare ståndare; den andra 

 smärre, men med mera utvecklade kronblad och derigenom 

 lättare synlig samt med längre ståndare. 



Den förra formen af bildas å tafl. II, fig. 17, A, B, 

 Blomfodret är knappast öppet; dess korta flikar lemna blott 

 en por emellan sig. Kronbladen nå, äfven om de räta ut 

 sig, icke upp till fodrets mynning. B, pet; deras färg är 

 smutsigt mörkröd. Blomfodret är mörkt brunaktigt med 

 svart hårbeklädnad. I fig. 17, A ses blomman före anthe- 

 rernas öppnande; kronbladens skifvor äro starkt inrullade. 

 Likväl blomma märkena, C, ty de äro utåtböjda (A, sti) och 

 papillerna fullt utvecklade. Af ståndarne öppna sig först de 

 yttre, derpå de inre. I fig. 17, B ses en fullt utslagen 

 blomma ; märkena nå till basen af kronbladens skifvor och 

 ståndarne nästan till samma höjd, dock kronståndarne något 

 lägre än de andra. Der anthererna voro öppnade, sågos 

 märken och kronblad öfversållade med pollen; märkena äro 

 derunder mera uppräta samt på olika sätt kringvridna, så att 

 deras papillösa sida tryckes intill anthererna (talrika pollen- 

 slangar sågos under bildning). I några blommor voro stån- 

 darne, framförallt foderståndarne, förkortade till halfva längden 

 och deras knappar rudimentära! Denna blomform visar sig 

 derigenom tendera till honblomma. 



Den andra formen, fig. 17, D, är deremot mera hanlig. 

 Fodret är smalare och kortare samt ljusare (mindre svart- 

 hårigt längs nerverna); kronbladens skifvor äro på sin insida 

 smutshvita och utbredda i sjelfva mynningen af fodret. 

 Anthererna nå öfver märkena. Afven här sågos märkena 

 öfversållade af frömjöl och anthererna nära tomma. 



