60 LINDMAN, SKAXDIN. FJELLVÄXTERNAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



Saxifra^a Cotjledou L. 



Utpräglad pvoterandrisk dichogami, beskrifven af Spren- 

 GEL (Geh., sid. 246; Axell, An., sid. 108). 



Blomnint;ens första stadium består här i kronans fulla 



C' 



öppnande, hvarunder ståndarne stå på korta strängar tryckta 

 utåt mot kronbladen; märkena äro sarastående, mycket out- 

 vecklade. Några få ståndare eller stundom en enda, tali. 

 III, ficr. 27, A, böja sig derefter, såsom hos nästföregående 

 arter, in öfver blommans centrum och böja sig snart åter 

 tillbaka. Sedan alla utfört denna rörelse, höja sig de 2 stiften, 

 och deras långt papillösa märken stå tätt tillhopa i blommans 

 midt, fior. 27, B. I blommor, der märkena aflägsnats från 

 hvarandra, hvilket synes iörutsätta en tillväxt vid stiftens bas, 

 i fruktämnet, äro ståndarne med mestadels affallna knappar 

 åter böjda tillhopa, men nu alla samtidigt; vid detta stadium 

 är således blomningen förbi. Denna ståndarnes andra inåt- 

 krökning, som med förundran anmärkes af Sprengel, kan 

 ibland följa nästan omedelbart efter deras gemensamma slut- 

 blomning. Betraktar man dem nu, inser inan, hvarför de 

 ej alla samtidigt böja sig inåt under pollenkastningen. De 

 skulle nemligen då (oafsedt blomningens alltför stora på- 

 skyndande) genom sina strängars bredd afstänga tillträdet 

 till houunofen. Då de nu till slut alla böia sig öfver mar- 

 kena, oröra de den nektarafsöndrande disken oåtkomligf. Af 

 vigt är deras successiva rörelse äfven för blomningens lång- 

 varighet. 



Särdeles intressant är att följa bloniningsordningen i ileu rikt 

 sannnansatta klasen. Ett jättestort exemplar förhöll sig derutinnan på 

 följande sätt. '^^ funuos endast knoppar, utom på hvarje primär sido- 

 gren en enda blomma, nemligen dess spetsblomma; dessa blommor 

 voro öfverallt 6-taliga och befunno sig i det ofvannämnda första 

 stadiet. Efter en vecka, '^^/■j, voro i dessa blonuuor alla anthererna, 

 ehuru ej befriade från sitt pollen, utåtböjda, och märkena stodo i 

 blonniiiig. "^ Aj började de blonnnor, som sutto terminalt på sido- 

 grenanie af andra ordningen, att samtidigt utveckla sig till sitt första 

 stadium; -^ -j började deras ståndare blomma, hvilket i nästan idla 

 dessa nu samtidiga blommor var afslutadt Vs' ♦l^nna dag hade dock 

 blott ett fätal märken fullt utvecklats. Den tredje blomgeuerationen 

 utgjordes af sidoblommorna på de nyssnänmda grenarne af andra 

 ordningen; de visade första stadiet *'g; ^"^ g voro ståndarne öfver- 

 blommade, utåtböjda. Genom inflorescensens byggnad är således 



