74 LINDMAN, SKANDIN. FJELLVÄXTERNAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



till samma höjd, så att homogami inträder vid deras öpp- 

 nande. Kronan är då 5 — 6 mm vid liksom i Alperna ocli 

 på Grönland. Hänvisande till de nämnde författarne, vill 

 jag om högfjellsexemplaren från Norge tillägga följande 

 fakta: En solig morgon (Fokstuen) sågos alla antherer af- 

 lägsnade från märket, men på några ex., som hemfördes, 

 hade vid hemkomsten alla ståndarne hunnit böja sig inåt 

 detsamma. — Vid middagen efter en regnig morgon (Kongs- 

 vold) voro ståndarne hos alla blommor m. e. m. böjda inåt 

 märket; i blommor, der t. ex. o antherer öppnat sig, voro 

 åtminstone 2 tryckta intill detsamma. — I Rondarne (Hög- 

 ronden), en varm och solig dag (*''/^), voro alla antherer inät- 

 böjda kl. 4 e. m., dock ej i direkt kontakt med märket och 

 några temligen långt frånstående. Af dessa fall sluter jag, 

 att ståndarne äro underkastade variationsrörelser, som för- 

 anleda sjelfpollination, hvilken äfven synes förekomma i 

 Alperna och på Grönland. Jag fann aldrig arten uppträda 

 i så rikt blommande mattor, som dem Muller beskrifver 

 från Alperna ( Alpenblumen, sid. 171); tvärtom blommade den 

 på Dovre alltid glest, liksom i Nordlandens skärgård (1880) 



Calluua Yulgaris (L.) Salisb. 



Besökare: -^/g Bombus Agrorum; -''g B. terrestris {?); -^/g Hespe- 

 ria Comma L. (alla på Tronfjcllct'). 



Pyrola uuiflora L. 



Ofverensstämmer med den af RiccA (Atti, XIV, sid. 

 250) och Mf-LLER (Alp., sid. 375, fig. 149) lemnadc beskrif- 

 ningen, undantaget, att blomman (ex. från Domaas, tallskog, 

 ungefär 650 m) blott är 13 mm vid mot 20 mm i Alperna. 

 — Ståndarnes egendomliga gruppering (några 2 och 2, andra 

 3 och 3, en vanligen ensam ^) kan endast härröra af deras 

 sträfvan att skydda anthcrerna under något af kronbladen. 



Pyrola rotiiudifolia L. 



AxELL, Muller och Warming samstämma i den åsigten, 

 att sjelfpollination här är möjlig. Detta är utan tvifvel 

 rigtigt. Dock förtjenar det att anmärkas, att åtminstone 

 under blomningens första stadium sjelfpollination är alldeles 



') Öfver denna ståndarknapparnes grnppvisa sammanslntuiug har 

 Linné, Öländska resan, sid. 145, lemuat ett skema, visande vexlingarna. 



