BIHAMG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. RAND 12. AFD. III. N:0 6. 79 



genom skakningen sätter dessa i direkt beröriog med hvav- 

 andra (B). Ståndarue ega i alla dessa blommor samma längd, 

 19 mm. — Dercmot fann jag i en betydligt lägre fjelltrakt 

 blommor med anthererna befintliga under märkena, liksom 

 uti Alperna. ^) 



Sjelfpollinationeu underlättas deraf att ståndarne hafVa 

 långa, smala, vid blomkronan fastade strängar, som lätt för- 

 skjvitas ur sitt läge och, oaktadt de mjöliga knapparne äro 

 extrorsa, inpudra märkena. Att knapparne vid sin mognad 

 äro extrorsa, ehuru honungen afsöndras innanför ståndarne, 

 är här liksom hos Convotvulacece (se Jordan, anf. st., Flora 

 1886, sid. 213) beroende derpå, att filamenternas öfre delar 

 stå tätt intill hvarandra medan baserna sammanhänga med 

 kronpipen, och är således i alla händelser en inrättning för 

 befruktning med insekters hjelp. — En blomma, som ^'^/^ 

 inpudrades med eget pollen, hade ^^/^ uppräta, hopslutna, 

 skrumpnade märkesflikar. 



Besökare: ^^''g en mycket stor Bombus hyperhoreus; --/g en 

 liten B. Hortorum; -^/g i Tronfjellets granskog en stor B. alpinus{?), 

 som sög honung genom inbrott (genomborrande foderblad och kron- 

 pip; alla de blommor, jag granskade i skogen, sågos på detta sätt 

 försedda med hål). 



(xentiana Amarella L. 



Muller (Befr., sid. 333) beskrifver blomman såsom ho- 

 mogam och med anthererna lägre än märket. Jag fann 

 blommans inrättning mest lik föregåendes form B, fig. 51, 

 således med anthercr och märkesflikar berörande hvarandra. 

 Dock förekommo äfveu fall, der märkena stodo högre och 

 endast på sin yttre eller undre sida uppsamlade frömjölet. — 

 Både denna och föregående art falla starkt i ögonen genom 

 Örtens och isynnerhet de stora blomskärmarnes i fjelltrakterna 

 oftast mörkt brun violetta färg. 



Gentiana iiivalis L. 



I högfjellen fann jag blommans byggnad öfvereusstämma 

 med det af Muller (Alp., sid. 342, fig. 131, D) skildrade 

 förhållandet. Anthererna befinna sig sålunda samlade under 

 de 2 utbredda märkesflikarne, på hvilkas öfre sida deras 



') exemplar från mellersta Sveriges lågland (Södermanland o. s. v.) hade 

 ofta anthererua högre iiu niäikeiia (blommans pip lik vä! blott K! — 17 mm). 



