80 LINDMAN, SKANDIN. FJELLVÄXTERNAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



pollen ej spontant kan komma. Muller visar dock, att 

 märkena före detta sitt fulla utbredande behäftas af frömjöl 

 på sina kanter. ^ En afvikande blomform anträffade jag på 

 Tronfjellet (^Vs' "Vs)' ^^^- -^^ ' ^c- ^"^^ Ståndarne räcka här 

 betydligt öfver märkena; hornogami iir rådande. Blommor 

 funnos äfven, der anthererna stodo i jemnhöjd med märkena 

 (ungefär samma förhållande beskrifver Waeming, Arkt. V^aext., 

 sid. 9, från Finmarken). Dessa former äro mera inrättade 

 för sjelfpollination. 



Insekter fann jag aldrig besöka blommorna, oaktadt jag sär- 

 skildt öfverv-akade några rika bestånd, som genom sin färg lifligt 

 framträdde emot den gulaktiga gräsbacken. Hos denna arts blommor 

 träffas en för en alpin växt högst ovanlig känslighet för väderleks- 

 förhållandena, hvarför de ofta ses slutna. Såsom bevis på artens 

 öratålighet kunna följande iakttagelser tjena. ^/^ (klart, kallt väder): 

 blr öppna kl. 3, fullt slutna kl. V2 ^ ^- ™*5 V? (w^o^^ solsken): blr 

 ännu ej öppnade kl. 11 f. m. (luften + 10,5° C); ''/■j (mulet och 

 regnbyar): inga blr öppna under hela dagen, Gentiana tenella der- 

 emot öppen (kl. 2 e. m. luften -f 9,5° C); ^/^ (uppklarnande vä- 

 der): blr öppna redan kl. 10 f. n). (luften + 10° C); ^^/^ (varmt 

 väder): blr ännu öppna kl. Y2 ^ ^- '^•j slutna kl. 7 ('^/g observerades 

 riklig fruktsättning och mogna frön å samma ställe, Knudshö vid 

 900 m). 



Lentibulariese. 

 Pinguicula vulgaris L. 



Befruktningsapparaten beskrifves redan af Sprengel (Geh., 

 sid. 54, tab. I, fig. 9^11, 13). Se äfven Axell (An., sid. 

 42, fig. 9) och MtJLLER (Alp., sid. 354, fig. 138). 



Blomkronan förekom ofta med endast 3 flikar, tafl. IV, 

 fig. 45, i det än de 2 bakre, än de 2 .sidobladen saknades. 

 Stundom saknades endast 1 flik. Blommor funnos också 

 med 2 öfre flikar och den nedåtvända fliken tudelad. Samt- 

 liga dessa blommor voro smärre än de vanliga. Afvikelserna 

 förekommo isynnerhet hos den andra blomman på ett 2- 

 blommigt stånd. Förhållandet påminner om de smärre, till 

 kleistogami öfvereående blommorna hos Viola biflora (tafl. I, 

 fig. 12). 



