BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAND 12. AFD. III. N:0 <>. 83 



Af de många arter, H. ^Muller beskrifvcr fiän Alperna, 

 kommer P. recutita L. (Alpenbl., fig. 116) närmast P. Oederi, 

 ehuru den senares blommor äro vida större. Fig. 46, A, vi- 

 sar en blomma framifrån; pistillen, sti, skjuter ut och är just 

 nu i blomning. Ståndarne öfverensstämma med dem hos öfriga 

 arter; deras pollen är alltså torrt och löst, blir färdigt redan i 

 blomknoppen samt förvaras i en behållare, bildad af de 4, mot 

 hvarandra uppspringande anthererna, som sammanhållas af den 

 från sidorna starkt plattade öfverläppen. Då frömjölet så- 

 lunda skall länge förvaras och qvarhållas, har den öfre läppen 

 för dess skyddande erhållit en ganska fast byggnad: talrika 

 lister löpa tillsamman till ett tätt nätverk. B, just der läppens 

 röda färg anger pollenbehållareus plats, och yttersidans epi- 

 dermis är ganska förtjockad under det kronans nedre, rent 

 gula delar hafva en mycket späd öfverhud. (De nätformigt 

 gående listerna tyckas äfven Unnas hos P. recutita enligt 

 ]\IuLLERS något otydliga teckning (Mull., Alp., lig. 116) men 

 saknas hos de öfriga arterna). Liksom hos de öfriga arterna 

 befrias frömjölet, då en insekt tränger in i blomman och där- 

 vid utvidgar öfverläppcns springa, hg. 46, A, c, som hos denna 

 art är synnerligen trång. Ofverläppens kanter äro nemligen 

 nedtill tillbakarullade, b, och blifva derigenom så fasta, att de 

 ej bugta sig, utan utefter hela sin längd vika åt sidan och 

 derigenom öppna öfverläppspringan ända till spetsen, under 

 det samtidigt spetsen sänker sig med märket mot insektens 

 rygg, D, a, b (en närmare redogörelse för det motsvarande 

 förloppet hos P. silvatica hns hos JMuller, Befr., sid. 300 samt 

 Weit. Beob., III, sid. 41). För att frömjölet nu skall falla 

 rakt ned och ej skakas åt sidan, äro de 2 främst stälda ståndar- 

 strängarne liksom hos P. recutita beklädda med långa, ned- 

 hängande hår. Liksom P. Oederi har P. recutita en mycket trång 

 läppspringa. IMiJLLER (Alp., sid. 293) anser att detta är anled- 

 ningen till, att nedanför densamma bildats hos P. recutita en 

 ränna längs underläppen; hos P. Oederi synes den fig. 46, A, 

 d. Genom denna rilnna skulle insekterna införa sin tunga, 

 livilket dock redan hos P. Oederi med så stora blommor är 

 omöjligt, då den är alltför trång dertill. Jag är viss, att den 

 ej heller hos den småblommiga P. recutita kan hafva nämnda 

 bestämmelse. Blommans ingång är nemligen högre upp, hg. 

 46, A,, vid c, hvilket också är det naturligaste för t. ex. hum- 

 lor, som taga plats på underläppen. De tvenne valkarne på 



