86 LINDMAN', SKANDIX. F.JELLVÄXTERXAS BLOMNING O. BEFRUKTNING. 



siga flikarne vid öfverläppens spets att omnämnas, tafl. IV, 

 fig. 48, d. De befinna sig nedom det utskjutande stiftet och 

 äro oftast korslagda. De äro derför utan tvifvel bestämda att 

 hindra stiftet från att skjiitas ned i blomman, då insekten vid 

 sitt inträngande i öfverläppcn trycker emot detsamma. Söker 

 man böja ned stiftet, hakar det upp sig på de korslagda tän- 

 derna. Dessa bildningar blifva här mera behöfliga än hos 

 föregående arter, tv blommans länirdaxel är här nästan hori- 

 zontel och märket derför mera utsatt för att föras ned ur 

 öfverläppens rostrum. 



Besöktes -* ^ af en liten Bombus (terrestris?), som sög honung- 

 genom vid blommornas bas borrade hål (Atnedalen, ungefär 600 m). 



Rhiiianthiis minor Emm. 

 Besöktes - ^ (lägre björkreg.) af on liten Bombus Pratovum. 



Asperifoliae. 

 Mjosotis silvatica Hoffm. 



AxELL (An., sid. 98) uppgifvcr denna art för homogam 

 med anthererna tryckta intill märket: exemplar, som isolera- 

 des, befruktade sig sjelfva fullt regelbundet. ÄIuller (Befr., 

 sid. 272, (ig. 95) fann likaledes uti äldre blommor, som lem- 

 nats orörda och afstängts från insekter, märket tätt belagdt 

 med pollen. 



Denna art förekom, isynnerhet på gödslad ängsmark, i ofantligt 

 rika bestånd vid 900 m : uti individmängd och färgrikedom intog den 

 ett af de främsta rummen i den frodiga vegetationen vid Kongsvold. 

 Jag såg dock aldrig en enda insekt besöka blommorna. 



Campanulaceae. 



Cainpauula rotiindifolia L. 



Blommorna besöktes ofta af jhujor, små och medelstora. En af 

 de senare sträckte sig från brämets mynning öfver till stiftet och åt 

 af frömjölet kring dettas spets. De flesta befunno sig dock i 

 kronans botten, der de länge dröjde och der de finna ett utmärkt 



