BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAU. HANDL. BaND 12. AFD. III. N:0 6. 109 



sti de med pollenkorn öfversållade märkena (några af de främre stån- 

 darne och två kronblad äro aflägsnade). C märke från blomman uti A. 

 D en af de mera hanliga blommorna; cai det relativt kortare och 

 trängre fodret; pet de uppräta och utbredda kronbladsskifvorua; anth 

 ståndarne, som nå öfver märkena sti (främre ståndarne och kronbladen 

 aflägsnade). 



Fig. 18. Silene acaulis. A honblomma af minsta storleken, 

 B d:o af största. C hanblomma med pistillrudiment, rud. 



Fig. 19. Viscaria alpina. A hermafrodit blomma; anthererna 

 öfverblommade utom en; märkena blomma (sfi). B honblomma med 

 längre märken än A samt rudimentära ståndare, rud. 



Fig. 20. Rhodiola rosea. A en nyss öfverblommad honblomma, 

 B hanblomma med 4 små pistiller, sep yttre, pet inre kalkblad; 

 n nektarier (hos A likna de stora gula kalkblad); ov fruktämne; 

 anth antherer. 



Fig. 21. Saxifraga oppositifolia. A, B blommor af det större 

 slaget; D kronblad af desamma; C blomma af ett smärre slag; £" dess 

 kronblad. A har ännu ej utvecklad krona, men befinner sig redan i 

 honstadiet; sti de blommande märkena; B befinner sig i börjande 

 hanstadium; anth^ öppnade, anth- oöppnade ståndarknappar; märkena 

 äro ännu friska (rosenröda). C är nära blomningens slut. sti märkena, 

 som här nå betydligt högre än ståndarne; pet ett åt sidan viket 

 kronblad. 



Fig. 22. Saxifraga rividaris. En ej fullt utvecklad blomma, 

 som dock redan befinner sig i honstadium. Anthererna ses ännu 

 oöppnade och tryckta ut mot kronbladen, sti blommande märken. 



Fig. 23. Saxifraga adscendens. Figuren visar det hos arten 

 relativt mycket stora märket, sti; styl stiftet; n nektarafsöndrande 

 skifva kring detsamma. 



Fig. 24. Saxifraga nivalis. A blomman sedd snedt ofvanifrån; 

 tre foderståndare ses blomma, böjda öfver pistillerna, som ännu ega 

 samstående (här t. o. m. korslagda) stift, ehuru märkena redan äro 

 klibbiga, sep foder , pet kronblad. B ståndare och pistiller under 

 blomningens sista tid, honstadiet; en enda ståndare har dock ännu 

 friskt pollen, poll. 



Tafl. in. 



Fig. 25. Saxifraga ccespitosa. Blommor sedda snedt ofvanifrån. 

 Kronbladen haf va gulgröna ådror. A början af blomningen ; 3 af foder- 

 ståndarne inpudra märkena, som ega långa, fuktigt glänsande papiller. 

 B: alla foderståndarne utom en äro öfverblommade och utåtböjda; 

 endast 3 kronståndare äro ännu outvecklade; märkena äro här mer 

 aflägsnade från hvarandra än i ^. 



Fig. 26. Saxifraga stellaris. En blomma (Tronfjellet), i hvil- 

 ken 8 ståndare öfverblommat, en blommar (a) och den siste {b) ännu 

 ej böjt sig inåt. Märkena {sti) äro fullt utvecklade, sep foderblad. 



Fig. 27. Saxifraga Cotyledon. A blomningens början (blom- 

 man sedd snedt ofvanifrån); den förste af ståndarne är böjd öfver 



