Som bekant har sjön Hjelmaren de senare åren varit före- 

 mål för ett storartadt sänkningsföretag, hvarigeuom enligt den 

 uppgjorda planen sjöns yta skulle sänkas med ej mindre än (j 

 fot. Då Hjelmaren i allmänhet är rätt grund och stora om- 

 råden så vid de långgrunda stränderna som å de många grun- 

 den ute i sjön blott lågo några få fot under sjöns spegel före 

 densammas sänkning, så var det gifvet, att genom denna ganska 

 mycket af den forna sjöbotten skulle komma upp i dagen. 

 Det borde då vara af intresse i botaniskt hänseende att under- 

 söka den under bildning varande vegetationen å dessa nyupp- 

 ståndna områden, ett intresse så mycket större, som många af 

 de nya öarna skulle komma att ligga rätt långt från närmaste 

 gamla land. 



Sommaren 1886 erhöll jag ändtligen tillfälle att förverk- 

 liga min sedan ett par år tillbaka hysta plan att få egna 

 någon tid ät botaniska undersökningar på Hjelmaren. Under 

 halfva Juli och hela Augusti månader kom jag nämligen att 

 vistas i trakten af Arboga, ungefär en mil från Hjelmarens 

 norra strand. Under denna tid företogos upprepade exkursioner 

 ut på Hjelmaren, hvarjemte jag i början af Oktober erhöll 

 tillfälle att företaga ännu en färd till Hjelmaren. 



Nåsra ord öfver traktens creoafrafi och g-eologi torde ei 

 vara ur vägen. För bättre orientering medföljer en kartskiss, 

 kopierad efter Sv. (ieol. Undersöknings kartor med de af sänk- 

 ningen föranledda ändringar, som mina iakttagelser gifvit vid 

 handen. Dessa ändringar gälla Hvalön, hvars östra ända blifvit 

 förlängd med den med densamma nu sammanhängande Inre 

 Frankholmen, samt Grundhohnen, hvars forna tre holmar nu 

 bilda en enda, medan vid dennas sydspets en ny holme iipp- 

 stätt, hvarjemte de nybildade små holmarne och skären vid 

 Ileen. Nyckelgrunden, Tjuran, Foderön och Balgbergen utsatts 



